ÖFV.ERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8 7 3, N:0 6. 29 



i varm svafvelsyra misslyckades. Ur filtratet fälldes, efter kol- 

 syrans aflägsnande genom klorvätesyra, arseniksyran och vägdes 

 såsom magnesiumammoniumarseniat. Anal. II utfördes så, att 

 profvet löstes genom digerering med varm svafvelsyra; lösningen 

 utspäddes med vatten och ammoniumsulfit tillsattes (dock så att 

 svafvelsyra fortfarande fanns i öfverskott) och lösningen fick 

 sta i lindrig värme, tills all svafvelsyrlighet bortgått. Sedan 

 fälldes med vätesvana svafvelarsenik, hvilken vägdes såsom sådan; 

 zirkoniumhydrat fälldes genom ammoniak. 



■c, t „ j Funnet: 



formeln lordrar: " T „ 



As 2 O 5 = 44.32 % 43.65 % 44.11 % 



ZrO 2 =47.01 » 46.06 » 46.75 » 



H 2 = 8.67 » (Förlust) 10.29 » 9.14 » 



Om formeln skrifves med 1 äqviv. basiskt vatten, så blir 

 saltet fullkomligt motsvarande det s. k. neutrala natriumarseniatet 

 med afseende på arseniksyrans mättningsförhållande, om man 

 antar Zr . O såsom 2-atomigt verkande, h vartill, såsom jag fram- 

 deles skall visa, torde finnas någon anledning. Formeln blir då: 

 4( Z '° }AsO) + 3H'-0. 



XIII. Zirkoniumortho fosfat. 



En, klorvätesyra i öfverskott innehällande lösning af ZrO Cl 2 

 försattes med natriumorthofosfat (s. k. neutralt). En hvit vo- 

 luminös fällning uppstod, som torkades vid 100° C. Då den var 

 olöslig i syror utfördes analysen dels genom att smälta med 

 natriuinkaliumkarbonat (anal. I) dels med natriumhydrat (anal. 

 II och III). Fosforsyran och zirkonjorden bestämdes på van- 

 ligt sätt. 



Formeln 5Zr0 2 .4P 2 5 *f 8H 2 



fordrar: Funnet: 



I. II. III. 



Zr0 2 = 46.14^ 45.58^ 46.10 ^ 



P 2 5 = 42.97 » 43.56 » 43.95 % 



H 2 = 10.89 » 10.11 » (genom glödgning) . 



