n 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1873. N:o 7. 

 Stockhohn. 



Oin ceritens kristallform. 

 Af A. E. Nordenskiöld. 



[Meddcladt den 10 September 1S73.] 



Ceriten har såsom bekant hittills träffats endast vid Bast- 

 näs grufVör i Vestmanland, hvarest detta mineral dels tyckes 

 bilda en egen" lagergäng af en par fots mägtighet, dels före- 

 kommer inblandadt j ernte allanit och strålsten i den malmförande 

 gångmassan, ofta i sådan mängd, att den utgör en väsendtlig 

 beståndsdel i åtskilliga varphögar i grannskapet af grufvan. 

 Sedan medlet af förra århundradet har mineralet varit bekant 

 för svenska mineraloger, och sedan denna tid har fyndorten ofta 

 blifvit i mineralogiskt hänseende undersökt. Detta oaktadt har 

 man ined undantag af några korta : ej vidare bestämbara, sexsidiga 

 prismor, hvilka Haidinger l ) omtalar, aldrig funnit några kri- 

 staller af cerit. Det stora intresse, som är förenadt med be- 

 stämmande af detta märkvärdiga minerals kristallform, har för- 

 anledt mig att, till vinnande af material härtill, granska tusentals 

 stuffer deis i Riksmusei och f. d. Bergsskolans samlingar, dels 

 vid varphögarne i grannskapet af grufvan eller bland det cerit- 

 förråd, som på senare tider blifvit för grufägarnes räkning till- 

 varataget — länge dock utan att lyckas träffa ens antydan till 

 en enda ceritkristall. 



Bland f. d. Bergskollegii samlingar träffades dock slutligen 

 en stuff kristalliserad cerit, etiketterad: 



» Wismuthglants och grön kopparmalm uti Tungsten (Spec. 



Min. tf) och svart skörlherg 2 ). Vestmanland. Skinnskottebergs 



S:n Bastnäs Gr. 1746». 



') Danas Min. 1868. 



2 ) Härmed menas tydligen ullanit. 



