ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 7. 15 



Kristallytorna voro icke nog jemna för att tillåta fullt nog- 

 granna mätningar, men jag hoppas dock, att de beräknade vink- 

 larna ej skola särdeles mycket afvika från verkliga förhållandet. 

 Den nära öfverensstämmelse, som äger rum emellan a och b, 

 skulle möjligen antyda att mineralet kristalliserar qvadratiskt. 

 Detta motsäges dock, såsom vidstående figur utvisar (fig. 1), a'f 

 dess utbildadt rombiska prägel. 



Fig. 1. 



För att vinna full visshet derom, att de mätta kristallerna 

 verkligen utgjordes af cerit, analyserades de af Dr Th. Nord- 

 ström, som derom meddelar följande. 



»Den ringa mängd, som kunde användas till analysen, kunde 

 ej utan alltför stor förlust befrias från inblandad vismutglans 

 och kopparkis. Det pulveriserade mineralet sönderdelades med 

 kungsvatten, men den härvid afskilda kiselsyran (25,5 5 proc.) 

 var ej ren, utan fortfarande betydligt förorenad af ceritoxiden. 

 Först efter ytterligare smältning med kolsyradt natron och be- 

 handling med syra, erhölls den fullkomligt ren. Sedan cerit- 

 oxiderna blifvit vägda tillsammans, löstes de ånyo och cerit- 

 oxidulen afskildes genom inledning af klorgas i den nyss förut 

 med natronhydrat försatta lösningen. De öfriga ämnena be- 

 stämdes enligt vanliga mineral-analytiska metoder. Man erhöll 

 sålunda: 



