16 NORDENSKIÖLD, OM CERITENS KRISTALLFORM. 



Kiselsyra 22,7 9 



Ceroxidul 24, o 6 



Didymoxid 1 



Lanthan oxid j 



Jernoxidul 3,92 



Lerjord 1,26 



Kalkjord „ 4,35 



Vismutglans 3,58 



Kopparkis 0,75 



Vatten *) 3,44 



99;Va. 

 Tyngden af några bitar, ganska fria från kis och vismutglans^ 



— 4,8 6. 



Hela vigtsförlusten vid detta minerals glödgning har hittills 

 alltid ansetts härröra af vatten. Kristallernas likhet, hvad yttre 

 prägeln beträffar, med kondrodit gaf anledning till den förmodan, 

 att äfven ceriten vore fluorhaltig. Att denna gissning var riktig, 

 visade några af Dr Nordström utförda etsningsförsök såväl 

 med vanlig som kristalliserad cerit. Dock tyckes fluorhalten icke 

 vara synnerligen stor. Ofver hufvud är vattenhalten mycket 

 vexlande (från 3,5 till 9 proc.) och sannolikt är det ursprungliga 

 mineralet vattenfritt, samt stökiometriskt och kristal lografiskt 

 isomorft med olivin. Man har nemligen, om man ej gör af- 

 seende på ceritens vattenhalt. 



Olivin (MgFe) 2 Si Rombisk a: h : c — 1,0729:1:1,2528. 



Cerit (Ce, La, Di, Fe) 2 Si Rombisk a : b : §c — l,uoi 5:1: 1,2206. 



') Glödgningsförlust vid ceritens upphettning med blyoxid. 



