29 



Öfversigt af KougJ. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1873. N:o 7. 

 Stockholm. 



Bidrag till kännedomen om de pyro-fosforsyrade 



salterna. 



Af C. N. Pahl. 



[Meildeladt den 10 September 1873.'; 



Man hade redan sedan lång tid tillbaka vetat, att vanligt 

 fosforsyradt natron med silfversalt gaf en gul fällning, ock att 

 lösningens reaktion dervid öfvergick till sur. Man hade äfven 

 iakttagit, att samma natronsalt efter glödgning gaf ett hvitt 

 silfveroxidsalt; men Clark j ) var den förste, som observerade, 

 att lösningen dervid förbiet" neutral. Deraf ansåg han, att tvänne 

 slutsatser kunde dragas, nemligen antingen att det glödgade sal- 

 tet innehöll proportionsvis mer natron än det ursprungliga, hvil- 

 ket han dock fann vara omöjligt, då vid glödgningen endast 

 vatten bortgick, eller ock att i det hvita silfveroxidsaltet fann& 

 mindre silfveroxid äu i det gula. Då derjemte det glödgade 

 natronsaltet kristalliserade i helt annan form och med annan 

 vattenhalt, ansåg han sig hafva upptäckt en ny modifikation af 

 fosforsyran, söm han kallade pyro-fosforsyra. 



Stromeyer 2 ) analyserade de båda silfversalterna och fann 

 för förhallandet mellan deras silfveroxidhalter tal, som ganska 

 nära öfverensstämma med 2 : 3. Han studerade dessutom den 

 pyro-fosforsyrade silfveroxidens egenskaper något närmare och 

 de pyro-fosforsyrade metalloxidernas löslighet i natronsaltet. 



Berzelius 3 ) visade, att den glödgade fosforsyrans silfver- 

 oxidsalt innehöll 1 asqvivalent silfveroxid, det glödgade natron- 



') Schwkiggers Journal (1829). B. LVII. S. 421. 

 2 ) Schweiggers Journal (1830). B. LV1II. s. 123. 

 ä ) Berzelu Årsberätt. afg. 1831. s. 154. 



