12 WREDE, NAGE A ANMÄRKNINGAR RÖK.. MINSTA QVADRATMETODEX. 



och således: 



» Cm-3) n 



P=K.\e~ °\ vgdv z . je~ {t / ' ' + Q \ dt*. . . dt m . 



Om man fortfar på samma sätt, så kommer man slutligen 

 till följande enkla integral: 



P= K. le~ v \ >' l ~\iv (3). 



Genom delvis integration får man: 



Jni.— •i —v* ,■> 



e v dv — s — + A K m — 2 ) I e ■ v dv. 



I* , m * y2 f n 



le . ü . dv = g — + A (m — 4 j le . w av. 



J'» »i — 6 — -i! 2 /» 



— y 2 m — 5 7 v ,e , , . -. / — ir »» — 7 7 



^ .71 . dv = g — + * ( m — a) le . r . dv. 



C , »l — (JJ + 1) -!)2 -» — — - 



le v .dv= Q ■■ + A(m — w+ine .v . ömj. 



Dä n alltid måste vara ett udda tal, så kan, i fall m är ett 

 jemnt tal, detta förfarande fortsattes ända till dess att n + i blir 

 = m, i Ii vilket fall den sista integralen försvinner. Är åter m 

 ett udda tal, så kan man ej gå längre än till dess att n + 2 



r 2,2 



blir = m, dä sista integralen reduceras till le dv, hvilken ej 



kan bestämmas annorlunda än genom approximation. Men då 

 denna integral finnes fullständigt uträknad, ocli dess mot alla 

 möjligen förekommande v svarande värden finnas i tillgäng- 

 liga tabeller uppställda, så kan den betraktas såsom en till fullo 

 känd och bestämd storhet. 



Då nu alla dessa ofvanstaende integraler skola bestämmas 

 inom gränserna o och u, så ser man, att om m, är ett jemnt 

 tal, alla närmast till höger om likhetstecknet stående termer 

 blifva noll vid hedra gränsen, med undantag af den sista, som 

 vid denna„gräns blir — \, ocn -> bestämd inom de båda gränserna, 



1 — 



2 



— »2 



Om man nu i det slutliga uttrycket på K je v v dv, 



