66 WAHLGREN, NÅGRA BIDRAG TILL DE VILDA DJURENS PATHOLOGI. ' 



an Schnabel und Ständern», samt de af Dr Stölker x ) omta- 

 lade fall af »medfödd missbildning» af näbben hos fem unga rapp- 

 höns, förvarade i naturaliekabinettet i St. Gallen, hvartill kan 

 läggas ett par notiser i »The Field», hvilka dock icke närmare 

 redogöra för åkommans art. Jag vill derföre nu öfvergå till 

 framställningen af hvad jag i den vägen haft tillfälle observera. 

 Hösten 1869 erhöll Lunds museum från numera aflidne 

 Grefve C. Beckfriis, en af vårt lands äldste och erfarnaste 

 jägare, hufvudet af en ung rapphöna ;ned i hög grad missbildacl 

 näbb, och omförmälde gifvaren att han icke kunde påminna sig 

 förr hafva iakttagit en dylik deformitet. Följande höst erhölls 

 från Grefve Chr. Dücker ett på samma sätt missbildadt rapp- 

 hönshufvud, med tillkännagifvande att tre likartadt afficierade 

 foglar blifvit skjutne ur samma flock. De båda ofvannämda huf- 

 vudena likna hvarandra i det närmaste, och missbildningen är 

 hos båda till form och art enahanda, den visar sig blott vara 

 något längre framskriden hos det ena. Oaktadt den synbara 

 svårigheten att upphämta födan, sades dock foglarna hafva varit 

 vid ganska godt hull och af normalt .utseende för öfrigt. 



l ) Beitr. z. Pathologie der Vögel (i Cabanis Journal f. Ornith. 1872 sid. 4). 

 som egentligen hafva afseende på foglar i fångenskap, men tillika lemna 

 följande korta beskrifning på otVanuämda rapphöns : »Hos den ena är ofvan- 

 näbben i dess bakre del, och nästan ända till spetsen, starkt uppdrifven så- 

 väl uppåt som åt munhålan till. så att näbben icke kunnat tillslutas; näbb- 

 spetsen pekar åt höger. — En annan visar samma förändring, blott i mindre 

 grad. — ■ Hos en tredje är uäbbspetsen mycket förlängd, böjd åt venster och 

 något uppdrifven. Hos den fjerde är näbben ansvälld upptill, men icke i 

 munhålan; spetsen trängd åt höger. Hos den femte är näbben normalt bil- 

 dad, men på högra sidan af hufvudet bakom ögat linnes en ärtstor svulst 

 med broskartadt utseende. Hos alla äro undernäbb och fötter normala. — 

 — — Jag (Stölker) tror, att vi i föreliggande fall hafva att göra med en 

 skrofulös sjukdomsform; den betydliga förändringen af näbben häntyder på 

 ett medfödt lidande, och då det förekom hos fem, resp. fyra (eller möjligen 

 hos flera som icke blefvo fällda), så synes sjukdomen icke höra till missbild- 

 ningarnas gebit i trängre bemärkelse, utan till de konstitutionela hereditära 

 sjukdomarna — — ■ — ». Någon närmare undersökning af den histologiska 

 sammansättningen och derpå grundad förklaring af ifrågavarande missbild- 

 ningars art, synes Dr Stölker hafva ansett öfverflödig. Emedlertid tyckas 

 dessa fall hafva haft en viss öfverensstämmelse med de af mig här om- 

 handlade. 



