ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 8. 67 



Den deformitet, hvarom här är fråga — och som tydligen 

 angifves af bifogade ritning, fig. 8 — består deri, att ofvannäbben 

 är till omfånget betydligt förstorad och företer formen af en 

 tresidig pyramid med en bredd vid basen af 10 a 14 m.m. och 

 en längd af omkr. 20 m.m.; spetsen af densamma vänder uppåt 

 och något åt ena sidan, dess ytor äro ojemna och knöligt upp- 

 drifna, samt bestå af svartgråa hornskållor, hvilka der och hvar 

 äro liksom upplockrade. Vid närmare påseende visar sig, att den 

 ursprungligen normala hornnäbben blifvit så att säga sprängd 

 och förskjuten genom en inifrån och bakifrån utväxande massa. 

 Sjelfva spetsen af näbben, hvilken nu pekar uppåt, är i det 

 närmaste till formen oförändrad, och de derifrån utgående 'näbb- 

 kanterna bort emot näbbvinkeln äro ännu i behåll såsom oregel- 

 bundna hornband på sin normala plats, men de äro betydligt 

 buktade utåt sidorna, så att de alls icke motsvara undernäbben. 

 Gomhvalfvet är liksom sprängdt och nedtryckt af den inifrån 

 luxurierande pathiska nybildningen, likaledes är näbbens öfra 

 sida uttänjd och delvis genombruten af samma massa, hvilken 

 haft sin kraftigaste växt i trakten af näsborrarna och skjutit ut 

 i ojemna knölar, fläckvis täckta af hornskållor, — som det tyckes 

 fragmenter af näbbens hornslida. Huden närmast näbbroten är 

 oförändrad, men der växande fjädrar äro böjda och »purriga». 

 Sedan näbb och hufvud blifvit på längden genomskurna, visade 

 sig att sjelfva käkbenen voro alldeles förstörda från hornslidans 

 början, och att hela den missbildade näbbens inre var uppfyldt 

 af en gråhvit massa, som var något fastare i midten och till 

 utseendet liknade mjuk ost, samt något lösare mot ytan, der den 

 på somliga ställen hade konsistens och utseende af tjockt var. 

 Den mikroskopiska undersökningen ådagalade, att hela denna 

 massa hufvudsakligen bestod af skifformiga, epidermidala horn- 

 celler af oregelbunden form och varierande storlek, samt af syn- 

 barligen olika utvecklingsgrad. I den fasta.re delen af knölen 

 bildade de sammanhängande lameller med temligen lös samman- 

 hållning, men närmare mot näbbroten och i de mjukare delarna 

 lågo de mera oregelbundet hopade, och träffade man deribland 



