78 EDLUND, THEORETISK DEDUKTION AF NÅGRA ELEKTR. FENOMENER. 



ytan, så måste den totala elektroinotoriska kraften växa propor- 

 tionelt med ytan. Vi kalla nu E den rörelseqvantitet, som den 

 elektroinotoriska kraften på ytenheten under tidsenheten förmår 

 att gifva åt ethermassan. Som nu strömmen är lika stark i 

 alla delar af kontaktsytan, sä blir hela den elektroinotoriska 

 kraftens verkan lika med nE, om n utmärker kontaktsytans storlek. 

 Den kontaktelektromotoriska kraften kan omöjligen anses verka 

 endast på den mathematiska beröringsytan mellan båda krop- 

 parne, utan äfven på ett litet afstånd på hvardera sidan om 

 denna. Detta afstånd är utan tvifvel utomordentligt litet, men 

 det kan icke vara lika med noll. Kallas det afstånd på hvar- 

 dera sidan om beröringsplanet, inom hvilket den elektroinotoriska 

 kraften verkar, för hl, så är hela den våglängd, under hvilken 

 en i kraftens riktning gående ethermolekul är utsatt för kraftens 

 inverkan, lika med k. Den elektroinotoriska kraften har dervid 

 förrättat ett mekaniskt arbete, som är lika med nEk. Detta 

 uttryck för det mekaniska arbetet är oberoende af etherns ha- 

 stighet, såsom i den bifogade noten blifvit bevisadt. Om nu 



ytan pä tidsenheten går en p gånger så stor ethermassa som förut och som 

 således kan uttryckas med pn. Emedan den fria ethern har samma täthet 

 i en svag ström som i en stark, så måste hastigheten i detta fall vara y 

 gånger större. Hvarje partikel af ethermassan är således påverkad af kraften 



under eD tid, som utgör endast — af inverkningstiden i första fallet. Den 



E 

 förvärfvade accelerationen hlir således endast — . Multipliceras denna med 



massan pri , så erhålles hela den elektromotoriska kraften lika med nE. Alltså 

 den elektromotoriska kraften kan uttryckas med nE , antingen strömmen- är 

 stark eller svag. 



Om m hetyder hela motståndet i ledningen för strömstyrkans enhet och 

 h är strömstyrkan, så är hela motståndet ms. Detta utmäi'ker då ingenting 

 annat än det mottryck på genomskärningsareans enhet, hvilket motståndet 

 förorsakar mot strömmens fortplantande. På den n enheter stora kontakts- 

 ytan, blir således mottryckets totala storlek nms. Om L betyder längden af 

 hela ledningen, så erhåller man på detta sätt rörelseeqvationen: 



L — = nE — nms ; hvaraf 



at 



Ef, _ ™'\ 



o E .o 



.Sedan strömmen blifvit konstant' far man s= — . Det följer således häraf. 



att storleken af elektromotorns yta icke har något inflytande på strömstyrkan, 

 sedan denna blifvit konstant; hvilket, såsom bekant är, öfverensstämmer med 

 ■erfaeenheten. 



