84 EDLUND, THEORETISK DEDUKTION AF NÅGRA ELEKTR. FENOMENER. 



lagda ytan. Då urladdningsströmmen användes vid försök med 

 vätskor, som voro särdeles dåliga elektricitetsledare, inträffade 

 ofta, att vätskans molekuler blefvo så starkt elektriska, att den 

 elektroskopiska verkan mellan dem och den fria elektriciteten på 

 konduktorn eller på batteriets inre beläggning gjorde observa- 

 tionerna osäkra eller oanvändbara. 



Vid förklaringen af dessa fenomener måste man noga skilja 

 mellan tvänne väsentligen olika slag af krafter, nemligen: l:o 

 Strömmens omedelbara inverkan på vätskans molekuler, då 

 dessa befinna sig i normalt elektriskt tillstånd, d. v. s. då' de 

 hålla samma ethermängd kondenserad, som om ethern omkring 

 dem vore i hvila, och 2:o De verkningar, som uppkomma deraf 

 att vätskans molekuler icke innehålla den normala ethermängden, 

 i hvilket fall man har att taga i betraktande så väl sjelfva 

 strömmens inverkan på molekulerna i detta tillstånd, som den 

 elektroskopiska inverkan från den yttre fria ethern. Vi skola 

 nu särskildt behandla dessa båda momenter: 



Vi hafva i en föregående uppsats sökt ådagalägga, att det 

 elektriska ledningsmotståndet icke är någonting annat än det 

 mottryck, som ledaren förorsakar mot etherns fortplantande, och 

 detta tryck uppmätes af dess storlek på genomskärningsareans 

 enhet. Detta mottryck är proportionelt med strömstyrkan. Om 

 r är motståndet för strömstyrkans enhet i en ledare af genom- 

 skärningsarean 1 och längden 1, och s är strömstyrkan i en 

 ledare af genomskärningsarean w, så får man således till uttryck 

 för ledningsmotståndet, då l utmärker ledarens längd, 



O) 



Detta är det tryck på genomskärningsareans enhet, som le- 

 daren utöfvar på ethern i motsatt riktning mot strömmen. Men 

 som aktion och reaktion måste vara lika stora, så utöfvar ethern 

 ett lika stort tryck på ledaren i strömmens riktning. Le- 

 daren söker derföre att förflytta sig i strömmens riktning till 

 följe af ett tryck, som på genomskärningsareans enhet utmärkes 

 med —7-/. Det hydrostatiska mottryck, som skall förmå att hin- 



