26 NATHORST, OM NÅGRA FÖRMODADE VÄXTFOSSILIER. 



serie bildningar, hörande till ofvannämnda kategori. Så lika de 

 till förekomstsättet än äro, hafva dock deras yttre form föror- 

 sakat, att en del af dem — med hvilka vi nu här skola syssel- 

 sätta oss — beskrifvits som växter, resten som djur eller spår 

 af sådana. Af förra slaget är det dock en, som hvad likheten 

 med växtaftryck beträffar öfvergår alla de öfriga, och vi vilja 

 först sysselsätta oss med denna, nämligen 



Eophyton Linneanum Torell. 



I »Bidrag till Sparagmitetagens geognosi och paleeontologi» l ) 

 har Professor Torell lemnat beskrifning och afbildningar öfver 

 flera försteningar från denna etage, bland andra öfver ett föremål, 

 som enligt hans åsigt är aftryck af en högre organiserad växt, 

 och som han gifvit namnet Eophyton Linneanum. Då förut 

 inga högre växter af så tidig ålder voro kända, utan de växtlem- 

 ningar, man hittills egt från denna period, utgjordes af alger, var 

 det naturligt, att denna förmodade upptäckt såväl inom som utom 

 vårt land land skulle väcka en stor uppmärksamhet. Emellertid 

 hafva från första början flera framstående forskare bestämdt 

 förnekat denna bildnings natur af växtaftryck, och inom vårt 

 land torde i detta afseende först böra nämnas Professor Angelin. 

 Afven Adjunkt - F. Areschoug i Lund, som i det först funna 

 exemplaret trodde sig igenkänna en monokotyledon växts blad, 

 — hvilket äfven Torell i anfördt arbete anför — fann snart, 

 att det ej kunde vara sådana, utan skrifver till mig derom: 

 »Men vid rikligare material fann jag, att det ej kunde vara 

 lemningar af växter, enär de för det första äro af så obestämd 

 form, att man näppeligen inom den nu lefvande växtverlden 

 finner någon motsvarighet till en dylik föränderlighet, och man 

 för det andra aldrig bland desamma finner något, som kan anses 

 vara slutet eller spetsen» 2 ). 



Af utländska naturforskare hafva några ansett Eophyton 

 som spår efter maskar, andra som spongier. Den grundlige 



') Lunds Univ. Arsskr. 1867. 



2 ) Det är på Adj. Areschougs begäran, som jag här anför denna hans åsigt. 



