ÖFVERSIGT AF K. VETÉNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 9. 29 



är utfyllning af fördjupningar, som bildats i den en gång mjuka 

 leran. Några slutna afgjutningar förekomma deremot ej. 



Af dessa egendomligheter vid Eophytons uppträdande låter 

 punkten 6 ej gerna förena sig med antagandet, att Eophyton 

 är växtaftryck. Punkten 2 skulle kunna förklaras genom an- 

 tagandet, att spetsarne haft en så lös konsistens, att de ej kunnat 

 lemna upphof åt försteningar, hvilket dock ej väl öfverensstäm- 

 raer med Eophytons i öfrigt utomordentligt fina yttre struktur eller 

 med det af Llnnaesson antagna försteningssättet. Hvarken i 

 sitt ofvan citerade arbete eller i det sedermera utkomna »Petrifi- 

 cata Suecana Formationis Cambricffi» 1 ) lemnar Professor Torell 

 någon förklaring öfver Eophytons förekomstsätt och egendomlig- 

 heterna dervid, men Dr Linnarsson fäster deremot i sin beskrif- 

 ning öfver Eopkyton 2 ) uppmärksamheten derpå och söker på 

 samma gång lemna förklaring deröfver (nämligen hvad som ofvan 

 an föres under punkterna 3, 4, 5, 7) genom det sätt, hvarpå han 

 anser dessa »aftryck» hafva bildats. Det heter nämligen härom 

 (anfördt ställe pag. 350): »Hvad sjelfva försteningssättet angår, 

 så är det sannolikt, att de i vattnet nedsänkta växtdelarne gjort 

 intryck i slammet på dess botten, och att, sedan sjelfva växterna 

 blifvit upplösta, dessa intryck uppfylldes af sand. På detta sätt 

 förklaras den omständigheten, att ett exemplar ofta är tvärt 

 liksom afskuret vid beröringen med ett annat. Man får då tänka 

 sig, att det afstympade exemplaret först bildat ett intryck, och 

 att det andra sedan laggt sig öfver detta intryck och delvis ut- 

 plånat det»». I ett senare arbete 3 ) heter det vidare (pag. 7): 

 »Det lösa lerslammet mottog lätt intryck af de på hafsbottnen 

 liggande växterna och djuren. Då dessa efter döden blifvit upp- 

 lösta och en sandaflagring efterträdde leraflagringen, blefvo in- 

 trycken fyllda med sand, och sedan denne blifvit cementerad och 



') Lunds Univ. Årsskrift Tom VI (1869). 



2 ) Om några försteningar från Vestergötlauds sandsten slager. Öfversigt af K. 

 Vet.-Akad. Pörhandl. 1869 pag. 345. On some fossils found at Lugnas in 

 Sweden, Geological Magazine 1869 pag. 399. 



3 ) Eophytonsandstenen i Vestergötland. K. Svenska Vet.-Akad. Handl. Band 

 9. N:o 7. 



\ 



