32 NATHORST, OM NÅGRA FÖRMODADE VÄXTFOSSILIER. 



nödgas antaga, att den lemnade förklaringen är ohållbar. Vis- 

 serligen kan man häremot invända, att en mängd sammanhopade 

 växter böra utöfva ett sådant tryck, men af hvad som anförts 

 derom, att, då tvenne exemplar korsa hvarandra, det ena vid 

 beröringsstället är liksom afskuret, framgår, att här ej är fråga 

 om växter i massa, utan att de bildade intrycken anses hafva 

 nppkommit hvart för sig. I sammanhang härmed torde äfven 

 böra ifrågasättas, huruvida den anförda, af Dr LlNNARSSON lem- 

 nade, förklaringen öfver detta förhållande vid exemplarens kors- 

 ning kan anses tänkbar. Ty någon motsvarighet dertill vid före- 

 komsten af verkliga växtförsteningar förefinnes ej, och eget är, 

 att det ena alltid först gjort intryck och derpå upplösts innan 

 det andra exemplaret infunnit sig, och att, ehuru de förekomma 

 i så oerhördt' antal, likvisst aldrig tvenne exemplar kommit att 

 samtidigt korsa hvarandra. Af allt detta synes det derföre 

 ytterligare, som om härvid ett försteningssätt blifvit antaget, 

 som ej kan tänkas existera. På grund häraf måste de ofvan 

 under punkterna i, 2, 3, 4, 5, 7 anförda förhållandena anses tala 

 emot antagandet, att Eophyton är aftryck af någon växt. Men 

 äfven oafsedt dessa förhållanden förefinnes ännu en omständig- 

 het, som talar mot Eophjtons växtliga natur, nämligen 



8. Frånvaron af kol och slutna afgjutningar af Eophyton. 



Ty med antagandet deraf, att Eophyton verkligen är växt- 

 aftryck, måste denna frånvaro förefalla högst egendomlig. Det 

 är förmodligen för att förklara denna, som Dr LlNNARSSON 

 framhåller, att exemplaren, som gjort intryck i bottenslammet, 

 alltid upplösts, innan intrycken utfyllts med sand. Och vid 

 nämnde frånvaro framstå ännu mera de alltför gynnsamma för- 

 hållanden, som vid försteningen antagits förefinnas. Ty den- 

 samma låter blott förklaras derigenom, att endast sedan ler- 

 aflagringen afslutat och innan sandaflagringen började hafva 

 exemplar af Eophyton utförts i vattnet, men hvarken förr eller 



to organic remains which are filled with water ander great pressure as they 

 sink; otherwise they would be immediately crushed to pieces and flattened». 

 Elements of Geology (6:th edition pag. 37). 



