34 NATH0RST, OM NÅGRA FÖRMODADE VÄXTFOSSILIER. 



gandet, att den är ett sådant. Men just denna striering är så 

 vexlande och oregelbunden, att den redan i och för sig kan för- 

 anleda berättigade tvifvel öfver Eophytons växtliga natur. Då 

 vi ofvan citerat såväl Heers som Areschougs yttranden om 

 strieringens oregelbundenhet, som saknar all motsvarighet inom den 

 uu lefvande växtverlden, torde vi ej behöfva ingå mera derpå 

 än att framhålla, att man blott kan karakterisera Eophyton 

 såsom strierad, men ej på något konstant eller regelbundet sätt. 

 Huru har väl den förmodade växten varit organiserad? huru 

 hafva väl dess särskilda organer varit beskaffade? Hvilken är 

 dess plats i systemet? Detta är frågor, hvilkas omöjlighet att 

 besvara är väl värdt att framhålla eller, för att tala med Heer„ 

 de göra det »kaum berechtigt» att anse Eophyton som växt- 

 af tryck. 



En granskning af de ofvan anförda karaktererna, som tala 

 mot Eophytons natur af växtaftryck, skall visa en högst slående 

 öfverensstämmelse deruti, att de alla ej blott låta sig förklaras 

 af, utan med nödvändighet fordra det antagandet, att den är på 

 ett eller annat sätt bildadt spår. Kan man således visa, att 

 dylika spår kunna på ett eller annat sätt bildas, är det helt 

 naturligt, att strieringen ej kan vara regelbunden, att någon 

 spets der listerna löpa tillsammans ej kan förefinnas (utom må- 

 hända i ett enstaka fall, hvarom mera nedan), att någon skarp 

 gräns mot stenmassan ej kan förekomma, att höjden öfver sten- 

 ytan, d. v. s. den motsvarande fårans djup, ej kan vara kon- 

 stant, att det ena spåret vid korsande måste utplåna det andra, 

 att spårens längd ej kan vara begränsad, att, då spåren utfyllts 

 af sand, de måste uppträda såsom upphöjningar på sandsten- 

 skiktens undre sida, att någon annan afgjutning än den, som 

 Eophyton visar, ej kan förekomma samt slutligen att, såsom 

 Dawson framhåller, Eophyton blott kan förekomma vid vexlingar 

 mellan sandstens- och lerskikterna. 



Det synes verkligen som öm Dr Linnarssons yttrande i den 

 ofvan citerade beskrifningen öfver Eophyton, der det heter »om 

 den (Eophyton) ej skulle vara af vegetabiliskt ursprung, så vore 



