ÖFVEKSJGT AF K. VETENSK.-AKAÜ. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 9. 35 



det ej möjligt, att tolka den på annat sätt än som spår af 

 något djur», häntyder derpå, att detta dess förekomstsätts över- 

 ensstämmelse med dylika spår ej af honom blifvit förbisedt. 

 Emellertid äro de uppställda möjligheterna härvidlag ej kontra- 

 diktoriskt motsatta, ty en tredje möjlighet gifves, nämligen att 

 Eophyton kunde vara spår af växter. Dawson framhåller detta 

 som ett möjligt bildningssätt för Eophyton, och till samma slut- 

 sats har jag kommit efter ett flerårigt studium af dessa slags 

 spår vid Alnarp i Skåne. 



Stranden är här mycket långgrund, så att. vid lågt vatten 

 är dess botten torrlagd ända till flera hundra, stundom till öfver 

 tusen, fot från strandbrädden, hvarföre man här har ett ypper- 

 ligt tillfälle att studera de spår, som på ett eller annat sätt 

 uppkomma i sanden. Vid detta studium kommer man genast 

 att skilja mellan spåren af djur och dem af växter, med hvilka 

 senare vi här först skola sysselsätta oss. Dessa tilldraga sig 

 äfven ens största uppmärksamhet såväl till följd af deras rela- 

 tiva mängd, som till följd af de egendomliga former, under hvilka 

 de uppträda. De uppkomma på det sätt, att då vattnet af en 

 eller annan anledning drager sig tillbaka eller stiger, följer med 

 detsamma en stor mängd hafsväxter, och vid dessas framåtdrif- 

 vande i vattnet repas bottnen af deras grenar eller flikar, och 

 härigenom jppkommer för hva>rje exemplar en fåra i bottnen, 

 som, der sanden är tillräckligt fin, visar en parallel striering, i 

 det att hvarje ojemnhet hos växten lemnar upphof till en finare 

 fåra inuti den större. Bättre än all beskrifning torde bifogade 

 schematiska figg. 1 och 2 ådagalägga det sätt, hvarpå bildningen 

 uppkommer. De växter, som förorsaka denna bildning, äro 

 naturligtvis från bottnen lösryckta Fucacéer, Floridéer och äfven 

 Zostera. Derjemte äfven stundom grenar af träd eller land- 

 växter, som tillfälligtvis utförts i vattnet. Der sanden är grof 

 kan den finare strieringen ej iakttagas, utan spåren uppträda 

 då blott som mer eller mindre djupa fåror. Strieringens finhet 

 och fårans djup beror naturligtvis äfven af växtens beskaffenhet, 

 så att djupare och gröfre repor uppkomma efter en Laminaria 



