36 NATHORST, OM NA.GRA FÖRMODADE VAXTFOSSILIER. 



eller Fucus än efter Fucodium eller någon hårfin Floridé. Spå- 

 rens mängd är ofta utomordentligt stor, isynnerhet efter starkare 

 stormar, då en massa hafsväxter lösryckas från bottnen och upp- 

 kastas på stranden, hvarvid, då vattnet drager sig tillbaka, hela 

 ytan af den torrlagda bottnen kan vara betäckt dermed. Som 

 spåren här äro uppkomna i sand, så kunna de naturligtvis ej 

 vara så fint utpräglade som vid Lugnas, men hvad som vid 

 studium af desamma genast väcker ens uppmärksamhet är 

 den omständigheten, att man här igenfinner alla de former 

 (utom en enda, hvarom nedan), under hvilka Eophyton upp- 

 träder. Ty ehuru formernas vexling i ett afseende är mycket 

 stor, så att man måhända ej finner tvenne, som äro hvarandra 

 fullt lika, så kan man likväl hos dem alla igenkänna vissa typer 

 beroende af bildningssättet. De fortlöpa ofta flera hundrade fot, 

 och om å ena sidan ej tvenne, såsom nyss nämndes, äro hvar- 

 andra lika, så är det å andra sidan förvånande, att samma spår 

 under hela sin längd vanligen är så fullkomligt regelbundet, att 

 hvarje mindre fåra kan igenfinnas hela spåret igenom. Att be- 

 skrifva alla de former, under hvilka bildningen uppträder, är 

 naturligtvis omöjligt, hvarföre jag denna gång måste inskränka 

 . mig till att nämna de hufvudtyper, som förekomma. 



En typ karakteriseras genom parallelt strierade fåror af 

 konstant utseeende (om ej ojemnhet i sanden möter) under hela 

 deras längd. Utom af växter kunna dylika spår bildas af stenar, 

 på hvilka alger äro fastade; derj ernte äfven af andra föremal 

 under samma förhallanden. Dessa (d. v. s. de af stenar bildade) 

 äro då åtminstone i sand ej strierade, men vanligen mera djupa 

 än de öfriga. Exempel på fåror af denna typ lemnas genom 

 figg. 6 och 7, tecknade efter naturen. Fig. 6 är uppkommen 

 af en fin Floridé, fig. 7 af en Fucus. Stundom händer det, att 

 den djupaste fåran fortlöper i midten, och de finare regelbundet 

 å sidorna deraf, hvarvid bildningens likhet med växtaftryck är 

 förvånande stor. I sammanhang härmed torde vara pä sin plats 

 att anmärka, att fyndet af Eophyton? explanatum HlCKS.i England, 

 hvilken har tydlig inre struktur, är intet bevis för att Eophyton 



