ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 9. 43 



förmultna, derföre jemförelsevis sällan fossila, i betraktande af 

 de marina bildningarnes öfvervägande antal. Det är äfven för 

 hvarje kustbo ett välbekant förhållande, att af de uppkastade 

 hafsväxterna ruttna algerna, såsom Laminaria, Fucus etc, be- 

 tydligt fortare än Zostera, hvilken senare deremot blir bevarad 

 i lång tid. Frånvaron af kol, som med antagandet, att Eophyton 

 är växtaftryck, blir oförklarlig, är deremot helt naturlig, om den- 

 samma blott är spår af växter, hvilka i detta fall måste hafva 

 varit alger. Spårens mängd synes emellertid utvisa, att en be- 

 tydlig algvegetation förefunnits i den tidens haf, hvilket å andra 

 sidan väl öfverensstämmer med antagandet af alger såsom or- 

 saken till alunskifferns bitumenhalt. Det .torde äfven böra fram- 

 hållas, att af alla växter äro algerna, och bland dem Fucaceerna, 

 just de, som genom sin regelbundna dichotomiska förgrening 

 otvifvelaktigt bäst äro egnade att frambringa särdeles regel- 

 bundna spår, något som torde förklara de jemförelsevis regel- 

 bundna former, under hvilka Eophyton uppträder. Som bevis 

 pa den märkvärdiga regelbundenhet, som dylika spår kunna 

 hafva, får jag hänvisa till fig. 10, ett spår, förmodligen bildadt 

 af en gaffelformig gren af Fucus, hvarvid det är att märka, att 

 detta spår fortlöpte flera tiotal af fot med samma regelbundenhet. 



Innan vi lemna Eophyton Linneanutn torde äfven böra arr- 

 märkas, -att den beskrifna bildningen å stranden naturligtvis så- 

 som uppkommen i sand ej företer så fin struktur som Eophyton, 

 helt naturligt, då denna senare är bildad i lera. Hvad figurerna 

 beträffar har jag ej kunnat välja, ty då jag ej tecknar sjelf. 

 måste jag nöja mig med de förmer, som funnos på stranden vid 

 ett besök derstädes i sällskap med den person, som då efter 

 naturen tecknade bifogade figurer. 



Slutligen måste jag begagna mig af tillfället att framhålla 

 det särdeles noggranna och samvetsgranna sätt, hvarpå Dr Lin- 

 Narsson" beskrifvit Eophytonhildningen. Ty ingen omständighet, 

 allra minst de, som tala mot dess natur af växtaftryck, är vid 

 beskrifningen öfver dess utseende och förekomstsätt lemnad 

 oanmärkt, och om jag äfven måst bestrida Dr Linnarssons 



