10 T HEER, OM MIOCENA VÄXTER FRÅN GRÖNLAND. 



Såsom ny art förtjenar framhållas en Cyperus, utmärkt ge- 

 nom stora, breda blad. 



6. Puilasok på Disco. 



iVfviker såväl i anseende till bergarten — en sandig, spröd, 

 svartgrå lerskiffer — som till växtlemningarne mest från öfriga 

 fyndorter. Enligt Nordenskiöld är denna sandiga lerskiffer 

 yngre än basalten, som här kommer ned till hafsstranden. För- 

 modligen äro derföre dessa lager den yngsta tertiära bildningen 

 i dessa trakter, ehuru de fortfarande måste anses tillhöra miocen- 

 formationen, enligt hvad växtlemningarne utvisa. Här förekomma 

 nämligen följande 27 bestämbara arter: 



1. Sphenopteris Blomstrandi Hr. 



2. Pecopteris gracillima m. 



3. Aspidium Meyeri Hr. 



4. Salisburea adiantoides Ung. 



5. Taxodium distichum, varietet med mycket små, späda 

 blad, sällsynt. 



6. Pinus polaris Hr.? 



7. Poacites Nielseni m. 



8. Potamogeton Rinkii m. 



9. — dubius m. 



10. Populus mutabilis Hr. 



11. — arctica Hr. 



12. Salix longa Al. Braun. 



13. — tenera Al. Braun. 



14. Myrica lingulata m. 



15. — grosseserrata m. 



16. Platanus sp. 



17. Daphne persooniaeformis O. Web. 



18. Aristolochia borealis m. 



19. Andromeda narbonensis Sap. 



20. Diospyros Loveni Hr. 



21. Acerates veterana Hr. 



22. Cornus hyperborea Hr.? 



