32 BERGSTRAND, ÖM UTVITTfUNGAR AF ALUNSALTER. 



ligen i sin makt att förekomma eller åtminstone inskränka den 

 ifrågavarande saltbildningsprocessen. 



I tekniskt hänseende torde emellertid förekomsten af fjäder- 

 alon ega en särskild betydelse så tillvida, som här måhända 

 skulle kunna erhållas ett lämpligt och billigt råmaterial för fram- 

 ställningen af kalialun eller andra inom industrien användbara 

 alunpreparater. 



Men undersökningen af de norrländska jordarterna och deras 

 utvittringar har gifvit anledning att uppmärksamma en annan 

 omständighet, som onekligen eger ett ej ringa intresse inom den 

 agrikulturkemiska vetenskapen . 



Vi hafva i det föregående omnämnt, att en jord, som inne- 

 håller en alunhalt af 0,5 procent eller derutöfver, saknar för- 

 måga att framalstra vanliga kulturväxter. Det måste emellertid 

 i sådan händelse förefalla till en viss grad anmärkningsvärdt, 

 att inom Vesterbottens län åkerbärsplantan, Rubus arcticus, 

 uppträder allmännare än annorstädes. På sädana lokaler utmed 

 kusten, der all annan vegetation försvunnit i följd af saltutvitt- 

 ringarna, trifves och utvecklas icke desto mindre denna växt 

 utmärkt väl samt lemnar en ypperlig och välsmakande frukt. 

 Det torde derföre ega ett lika mycket vetenskapligt som prak- 

 tiskt intresse att undersöka åkerbärsplantans askbeståndsdelar 

 och bland dessa särskildt svafveisyrehalten. För detta ändamål 

 hafva dylika plantor blifvit insamlade dels från sådana lokaler, 

 der alla andra växter hade dött ut, och dels från platser, der 

 jordens alunhalt ej var större, än att äfven sädesarter, gräs och 

 hvarjehanda andra örter kunde trifvas och normalt utbildas. 



Undersökningen af askans svafvelsyrehalt och beskaffenhet 

 hos plantor från de olika växtlokalerna lemnade följande resultat. 



Akerbärsplantor från ställen, der all annan vegetation sak- 

 nades i följd af jordens stora alunhalt, lemnade en qvantitet 

 ren aska (befriad från sand, kiselsyra och oförbrända partiklar) 

 uppgående till 4,68 procent af den torkade plantans vigt. Denna 

 aska innehöll - 12,60 procent svafvelsyra. Detta resultat erhölls, 

 då plantorna undersöktes i deras helhet eller rötter, stjelkar, blad 



