44 LUNDQUIST, OM VÄRMETS LEDNING I EN CYLINDER. 



uppkommande partikulära integralerna, hvar och en multiplicerad 

 med en arbiträr konstant. 



Om /(q) = konstant — C, så förenklas uttrycket (16) be- 

 tydligt. Om nämligen C utbrytes framför integrations- och sum- 

 mations-tecknen, så blir den af a; och q oberoende koefficienten 

 inom det senare tecknet 



r 

 q 2 f ( J J o(iaQ) d Q 



Men relationen (15) gifver 



r r 



o n 



' = — rq a Jq (q jr) =.xrJ (q a r) , 



enligt ytans eqvation (8). 



I detta fall antager eqvationen (16) formen 



u _. %1 Ce pt "5T 1 . j q^oQ) . e ~ m o x 



r <r=l * 2 + il J o(lo r ) 



Generella integralen blir således 



u — Eil v q e^^ <T ^°° 1 • Jr °^ g ' 7 ^ • e~ mi, ° x (17) 



r " s s G==1 y. 2 + q* J (q o r) ' \ h 



i det att för x = 



u = 2 s C s e Ht (18), 



hvartill kommer vilkorseqvationen (10) 



ti (19> 



För att integralen (17) skall vara fullt generel bör. såsom 

 redan är nämdt, \p deri successive erhålla alla möjliga med 

 initial-vilkoren förenliga värden och summationstecknet i afseende 

 på g således ersättas med en integral. För de tillämpningar, 

 som här närmast afses och till hvilka vi nu öfvergå, är dock 

 ofvanstående form lämpligare. 



Vid den ÄNGSTRÖM'ska metoden att bestämma kroppars 

 ledningsförmåga ] ) upphettas och afkyles en stång periodiskt 



K 



Öfversigt af K. Vet.-Ak:s Förh. 1861, s. 2; 1862, s 21. — Pogg. Ann. 

 CXXIII, s. 628, (1864). 



