82 HELLAND, OM BELIGGENHEDEN AF MORÄNER OG TERASSER. 



tilfaeldigvis paa halvhundrede Steder formaaede at skyde Is- 

 masserne ned til den nedre Ende af Indsöerne; videre vilde det 

 före til den Slutning, at hvor Söernes nedre Ender ligger i en 

 ret Linie, der er det tilfaeldigt, at Isens Graendse, det er Mo- 

 reenens Linie, falder sammen med den rette Linie gjennem 

 Sydenderne. 



Insöernes Beliggenhed i Raekker, deres symetriske Optraeden 

 saavel i de vestlandske Fjorddale som i de store Dale paa Ost- 

 landet, ligesom deres Beliggenhed bag Morsenerne og Terasserne 

 linder sin Förklaring ved Theorien om deres glaciale Dannelse. 

 At der i Norge gives en hel Del Indsöer og mindre Vande, ved 

 hvis nedre Ende ingen Morsene er at iagttage, og som ikke op- 

 trseder i iöinefaldende Raekker, turde det vaere överflödigt at 

 omtale. Det er heller ikke en Fordring, som denne Theori 

 stiller, at de överalt skal optraede symetrisk eller vaere spserrede 

 af Mpraener. Ismassehs Bevaegelse över et couperet Land vil 

 fremhringe Klippebassiner ogsaa paa andre Steder end netop ved 

 Braeernes Ende. I det foregaaende har vi omtalt de Indsöer, hvor 

 Forholdene er klare og forstaalige. 



De Tvivl, der de reist mod den glaciale Dannelse af Ind- 

 söer, er af meget forskjellig Art, og det er ikke Hensigten paa 

 dette Sted at gjennemgaa dem. Forelöbigt var det kun Hen- 

 sigten ved Siden af at foröge Kjendskabet til Indsöernes Form, 

 tillige at pege paa den intime Förbindelse, som findés mellem 

 Braeernes, Moraenernes, Udbredelse og Indsöernes Optraeden. 



