ÖFVERSJGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 5, N:0 2. 41 



beståndsdelen, och det sednare endast en på formen föga inver- 

 kande additionsbeståndsdel. På detta sätt skulle variationerna i 

 analyserna och mineralets kristallografiska öfverenstämmelse med 

 millerit och greenockit kunna på ett nöjaktigt sätt förklaras. 



Hvilken af dessa åsigter är den rätta, kommer väl framtiden 

 att afgöra. På rent analytisk väg lär frågan dock knappast 

 kunna lösas. 



