ÖFVEltSIUT AF K, VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINO AU 1875, N:0 2. 53 



generiskt skild från alla hittills kända oniscider. Egendomlig 

 som den är, synes den mig förtjent af en utförligare beskrifning. 



Kroppsformen är oval, dubbelt så lång som bred, stundom, 

 synnerligast hos yngre exemplar, något mera, fram- och baktill 

 halfcirkelformigt rundad, med bålens sidor nästan parallela. 

 Segmenten äro starkt konvexa, icke nedtryckta, så att deras 

 bredd ej öfverstiger det dubbla måttet af deras höjd. 



Hufvudet, såväl framtill som baktill i saknad af upphöjda 

 ränder, har, om vi bortse från de framskjutande frontalloberna, 

 ofvanifrån sedt utseendet af ett cirkelsegment, som närmar sig 

 halfcirkelns form; dess längd förhåller sig till dess största bredd 

 ungefär som 45 : 100. E-pistomium är konvext, deladt i om- 

 kring 8 små rundade lober. De yttre antennerna äro jämförelse- 

 vis korta, deras längd motsvarar tre fjerdedelar af kroppens 

 bredd; pedunkelns andra led är, som vanligt, på insidan klubblikt 

 uppsväld, ej lika mycket dock som hos t. ex. Oniscus mnrarius 

 eller On. vicarins, på hela sin öfre-yttre del tätt besatt med 

 tina, genomskinliga, silfverglänsande epidermoidalbildningar, den 

 tredje och fjerde leden förete intet egendomligt, den femte är 

 något krökt, cylindrisk, längst af alla, i längd något mindre än 

 de två närmast föregående sammantagna, men större ån flanellen, 

 hvars tre leder äro af nära nog samma inbördes längd. Alla 

 antennlederna äro beklädda med spridt stälda, silfverglänsande 

 borstlika bildningar. — Då man betraktar hufvudet ofvan ifrån, 

 visa sig de tre frontalloberna lika långt framskjutande, men den 

 Linie, som förenar dem, är icke en rät linie: en sådan, dragen 

 mellan de två sidoloberna, går midt imellan epistomii öfre rand 

 och medianlobens spets. De laterala frontalloberna äro riktade 

 framåt och något snedt utåt, beröra med inre sidan af deras 

 bas de yttre antennernas insertionsställen, äro till formen cylin- 

 driska, ej liksom så ofta är fallet hos Onisci och Porcelliones 

 plattade och ofvan exkaverade, underifrån sedda nära tre gånger 

 så .långa som breda vid midten, i framranden hastigt rundade. 

 Den mediana frontalloben upptager vid basen en fjerdedelaf 

 pannans bredd, är nästan lika lång som bred, stympadt triangel- 



