ÖFVEHSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 7 5, N:0 2. 77 



Munnöppningen omgifves på båda sidor af tvenne mörka, 

 upptill med hvarandra förenade chitinbågar. Hos larfven till 

 Syrphus Arbustorum (L.) är rundningen på dessa bågar uppåt 

 mindre, så att munnöppningen kommer att likna ett upp och 

 nedvändt hjerta med klufven spets (fig. 2 a). Lossar man huden 

 från munnöppningens kanter, är det sedan lätt att ur larfkroppen 

 uttaga de delar, som motsvara, hvad Weismann x ) hos larfverna 

 till Muscidaa kallar »Schlundkopf» med dess fastare munndelar 

 eller, som han kallar det, »Hakenapparat». Denna är dock, ■ 

 såsom man redan af larfvernas olika lefnadssätt kan vänta sig, 

 hos Syrphuslarfverna så olik den hos nyssnämda larfver, att 

 man icke ens med säkerhet kan afgöra, hvilka delar, som mot- 

 svara hvarandra. Den består af två hufvudafdelningar, hvaraf 

 den främre (fig. 3 a) är nästan klotformig och bildad af tvenne 

 skålformiga, vid ryggsidan med hvarandra förenade halfvor. 

 Dessa är o tunna och genomskinliga utom i de fria kanterna, der 

 de äro förtjockade och mörka. Det är just den främre kanten, 

 som omgifver munnöppningen. Den är der fintandad, och ett 

 med dessa tänder lika antal små lister löpa parallelt bakåt på 

 de båda halfvornas inre och konkava sidor till deras bakre kant. 

 Hvardera af dessa lister är efter hela sin längd besatt med 

 intill hvarandra stående tänder. Hos Syrphus Arbustorum (L.),. 

 efter hvilken art alla de mått, som framdeles komma att an- 

 föras, äro tagna, äro dessa 0,009 mill. långa. Förmedelst en hals 

 (fig. 3 b), ett af tunna väggar omgifvet rör, är mundelarnes 

 främre hufvudafdelning fästad vid den bakre och större. Denna 

 (fig. 3 c) påminner till sin form mycket om en gondol och för 

 att underlätta beskrifningen fullföljes här denna liknelse. Just 

 der framstammens böjning uppåt börjar, är det, som den främre 

 hufvudafdelningens hals mynnar in i den bakre. Längst upp 

 skjuter framstamman bakåt med tvenne flikar, och mellan dem 

 är en ingående spetsig vinkel. Närmast framstammen äro si- 



') »Zeitschrift für wissenschaftliche Zoologie» Band XIV. A. Weismann, Die- 

 nachenibryonale Entwicklung der Museiden etc., sid. 193. 



