110 GUM^LIUS, OM MALMLAGRENS ALDERSFÖLJD. 



fullkomligt massformig, bildande större och mindre massiv med 

 skarp kontakt mot omgifvande bergarter, men blir också stun- 

 dom skiffrig, så att den svårligen kan på utseendet skiljas från 

 de till gneis och eurit tydligen hörande, hornblenderika, skik- 

 tade bergarterna. 



Således möta stora svårigheter redan vid tillämpningen af 

 denna första indelningsgrund, men i mänga fall har man dock 

 ute i naturen kunnat med bestämdhet uppvisa, till hvilkendera 

 gruppen bergarten bör föras. 



En andra indelningsgrund, som nu återstod att tillämpa på 

 båda de nyssnämda grupperna, var bildningstiden. Som na- 

 turligt är, möta här ännu större svårigheter och frågan är också 

 till stor del olöst. 



Bland de massformiga bergarterna äro de, hvilka af de 

 andra genomsättas, äldre, och likaså de, hvilka väl trängt fram 

 igenom en skiktad bergart, men icke genom en annan, yngre, 

 som deremot genomtränges af den yngre massformiga. Dessa 

 regler äro visserligen enkla, men likväl svåra att tillämpa, ty 

 det är blott sällan man får se bergartskontakterna och — de 

 skiktade bergarternas åldersföljd är ännu omtvistad. Dertill 

 kommer ytterligare, att vi här sakna de formationer, som äro 

 yngre än de kambriska och siluriska, hvilka sistnämda j em väl 

 äro inskränkta inom smärre områden, h varför vi, då de flesta 

 massformiga bergarterna visa sig vara yngre, än samtliga de 

 skiktade urbergarterna, vid granskningen af förhållandet inom 

 en mindre trakt äro temligen hjelplösa, och endast genom jem- 

 förelse mellan till utseendet likartade bergarter på olika trakter 

 kunna erhålla någon upplysning. 



Efter hvad man tyckt sig finna, äro de massformiga berg- 

 arterna af två väsentligen olika slag: 

 qvartsrika och 



qvartsfria (eller qvartsfattiga). 

 De förra synas i allmänhet vara äldre än de senare x ). 



1 ) Ett vackert exempel i sådant afseende är den hyperitgång, som med ett till 

 tvåhundra fots bredd och två mils längd framgår tvärt öfver bladet »Nora» 



