120 GUM2ELIÜS, OM MALMLAGRENS ÅLDERSFÖLJD. 



hör dit. Den är dels finkornig, dels något gröfre utbildad. Den 

 är oftast föga tydligt skiffrig. Den består af svart hornblende 

 och svart glimmer i öfvervägande mängd, samt af något grå 

 eller rödlett fältspat och gråhvit qvarts. Pyritkorn finnas oftast. 



Den gråa euriten är stundom nästan rent hvit, stundom grå 

 eller grönaktig, stundom ganska mörk. Den är vanligen tydligt 

 kornig, oftast skiffrig. Glimmern är sällan svart, i allmänhet 

 grönaktig, gul, brun eller hvit. Sammansättningen för öfrigt 

 temligen lik den röda euritens. Af ven hos den gråa euriten finnas 

 porfyrartade varieteter med blåa qvartskorn eller med fältspats- 

 korn. 



Glimmerskiffern skiljer sig från den gråa euriten derigenom, 

 att glimmerbladen förekomma i rikligare mängd, och att de 

 oftast äro utbildade såsom större sammanhängande blad, i stället 

 för att de hos euriten vanligtvis äro mycket små. Afven före- 

 kommer hos glimmer skiffern ej sällan en mer eller mindre tydligt 

 utvecklad tradig parallelstruktur. 



Hälleflintan är dels grå till mörkgrå, dels rödaktig, tät med 

 mussligt brott, stundom bändig. 



Korniga kalkstenen är af åtskilliga färger: ljusröd (Vikers- 

 vik), hvit, rent eller dragande i grått, gult eller blått, grå till 

 mörkgrå. Den är nästan tät till grofkornig. Den innehåller 

 ofta främmande mineraler: strålsten, glimmer, grågrön, svart, 

 gul, stundom också talk, magnetkis och andra svafvelmalmer, 

 samt på ett och annat ställe något serpentin. 



De hufvudsakliga malmtyper, som här förekomma, äro föl- 

 jande: 



Stribergsti/pen, som ligger i röd eurit, och som är synnerligen 

 lätt igenkänlig. Den består af jernglans, samlad i tunnare eller 

 tjockare (intill 2 — 3 linier) lameller, i vexling med dylika af 

 en finkornig qvarts eller stundom brunt granatberg. Denna ban- 

 dighet är en verklig skiktning, hvilket man kan se, om man 

 följer den i grufvorna. 



