ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8 7 5, N:0 2. 121 



Pershyttetypen ligger också i röd eurit, men synes tillhöra 

 den öfre delen af denna bergart, möjligen den porfyrartade. 

 Det är en finkornig blandning af jernglans, magnetit och qvarts, 

 som förekommer i rikare och fattigare lager, hvilka den ovane 

 har svårt att skilja från hvarandra. 



Lerbergstypen är en finkornig, ren och vacker, svartmalm 

 med fina korn och nålar af hornblende. Den ligger städse i 

 grå eurit, men synes af något vexlande art på olika ställen x ), 

 möjligtvis i olika euritarter, som ännu ej genom tydliga karak- 

 terer kunnat afskiljas från den gråa euriten. Den är i några 

 lager insprängd med en riklig mängd svafvel- och kopparkis. 



Asb obergstypen är en jernglimmermalm, stundom utbildad 

 såsom jernglimmerskiffer, stundom såsom nästan ren glimrig jern- 

 glans. Den tillhör glimmerskiffern. 



Vikerstypen, (= Dannemoratypen) en mörk, bitumenförande, 

 starkt manganhaltig, kisig, svartmalm, förekommer i hälleflinta 

 och dithörande kalksten. 



I det föregående har jag antydt, att indelningen af de skiktade 

 bergarterna bör kunna fortsättas vida längre, än hittills skett, 

 att äfven de olika malmarterna böra kunna åtskiljas i petro- 

 grafiskt och geologiskt olika grupper, samt att man, på ställen 

 der malmer förekomma, genom att jemföra malm och åtföljande 

 bergart med andra dylika, torde kunna erhålla en viss ersättning 

 för saknaden af försteningar inom dessa skiktade urbergarter. 



Jag vill något närmare utveckla de skäl, som ledt mig till 

 dessa antaganden, och får då börja med en liten framställning 

 om Stribergs — Fogdhyttetraktens geologiska bygnad. 



Detta lilla område, som begränsas af Belgsjön, dess båda 

 utlopp — Bleksbergs- och Ringshyttevattendragen — samt Saxen 

 och Vikern, utgör en från Vikern temligen jemnt stigande höjd, 

 som i trakten af Kärrgrufvorna uppnår sin högsta punkt, mer 

 än 600 fot öfver hafvet. Mot Saxen och mot Bleksbergsdalen 

 är stupningen något tvärare. Likaså mot Ringshyttedalen, på 

 x ) Persbergstypea i Vermland, Dalkarlsbergstypen (på »Latorp»). 



