ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1875, N:0 3. 39 



steusberg egendomlig art har jag här lyckats finna, om man 

 icke så vill anse Madotheca piatyphylla Dum. ß major (M. 

 uavicularis N. v. Es. p. p.). 



Flere bland de här ofvan uppräknade arterna äro gemen- 

 samma för den korniga och den siluriska kalkstenen. Åtskilliga 

 synas likväl hafva uteslutande tagit det ena slaget kalksten 

 till hemvist, hvarvid, såsom ofvan nämndes, ett vida större 

 antal föredrager den korniga, möjligen derför att denna oftare 

 än den sibiriska förekommer i skogsmark, der skugga finnes, 

 hvaremot den senare stenarten nästan uteslutande tillhör den 

 öppna, för solen utsatta slättbygden. Endast på kornig, icke 

 på sibirisk, kalksten träffas här af samtliga uppräknade arter: 

 Hypnum Halleri, Sendtneri, fastigiatum, Amblystegium subtile, 

 Eurhyncliium Vaucheri, Leueodon, Neckera complanata, Pseit- 

 doleskea, Anomodon viticulosus, longifolius, Philonotis sparsi- 

 folia, Encalypta streptocarpa, ciliata, Tortula subulata, convoluta, 

 Trichostomum rigididum, Madotheca jemte några andra för grå- 

 stensberg och kornig kalksten gemensamma Hepatic«, t. ex. 

 Lejeunia cavifolia, Frullania Tamarisci m. fl. Deremot synas 

 blott följande vara egendomliga för den siluriska kalkstenen: 

 Tortula recurvifolia, stellata, Didymodon luridus. 



På alunskiffern, åt hvars mossflora jag egnat noggrannare 

 undersökningar vid Latorp in. fl. st. i Tysslinge s:n, vid Lanna i 

 Hidinge, Kilen i Knista, flerestädes i Sköllersta, samt vid Stänger 

 i Mellösa s:n, och som i allmänhet visar större fattigdom på 

 mossor än hvarje annan bergart, har jag endast lyckats finna 

 en enda egendomlig art, nämligen *Tortula brevirostris Hook. 

 & Grev. vid Latorp. Denna art är emellertid, såsom bekant, 

 en jordmossa, växande på lera och såsom sådan uppträdde hon 

 äfven härstädes, nämligen i små afsatser på alunskifferns väggar, 

 der en genom denna bergarts förvittring bildad lera fläcktals 

 samlat sig. 



Ehuru fortsatta undersökningar möjligen torde i någon mån 

 föranleda smärre modifikationer i nu uppgifna förhållanden, kan 

 man likväl redan nu med trygghet påstå, att den korniga kalk- 



