ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 18 7 5, N:0 3. 43 



ymnighet och yppighet i dessa löfängar, att kalksten finnes under 

 desamma, ehuru -den ingenstädes går i dagen utom vid Garp- 

 hyttans ödelagda silfvergrufva, som likväl ligger inuti tät barr- 

 skog. 



Högre upp på askstammarne frodas Leucodon i oerhörd 

 mängd, ofta insvepande en stor del af stammen i en dyster 

 svartbrun pels. Dystrare likväl är alla dessa träds utseende 

 i följd af deras egares obarmhertiga framfart med nästan år- 

 ligen förnyadt stympande af hela deras krona för löftägt åt 

 fåren, hvilket har till följd, att träden stanna i växten, blifva 

 små och vresiga, med ofta tidigt af röta angripna stammar, 

 som sällan uppnå en fots genomskärning, äfven om de äro af 

 hög ålder. Ekar, som i Nerike mest tillhöra Hjelmarens närhet, 

 isynnerhet dess södra strand, finnas ej längre vildt växande i 

 de ifrågavarande löfängarne, ehuru man här och der ser vid 

 roten afsågade famnstjocka stubbar efter sådana, som tillhört 

 en för skog och träd i allmänhet lyckligare tid, än den när- 

 varande. 



Både 1873 och 1874 gjorde jag flere utflygter till Vetterns 

 norra, inom Nerike inskjutande del, hvars kuster samt talrika 

 holmar och större öar, hörande till Hammars och Askersunds 

 socknar, redan vid några föregående besök befunnits hysa en 

 och annan mossart, som jag ej sett i det öfriga Nerike. För 

 att vinna tillfälle till jemforelse mellan denna trakt och den 

 angränsande delen af Östergötland, hvars rika niossflora upp- 

 dagats och skildrats af Prof. Hjalmar Holmgren redan i 

 Bot. Notiser för 1843 och sedermera af densamme riktats med 

 inånga nya upptäckter, företog jag förliden höst äfven en liten 

 utflygt till Vetterns stränder och holmar i Motala och Ny- 

 kyrke socknar af Östergötland. Såsom på förhand var att 

 vänta, passar Holmgrens skildring af mossfloran i Östergöt- 

 lands norra Vettertrakt i allmänhet äfven rätt väl in på den 

 tillgränsande delen af Nerikes Vetterstränder, både de östra 

 och vestra. En hufvudolikhet råder likväl deruti, att Nerikes 

 stränder vid Vettern alldeles sakna de sandstenslager,, som vid 



