ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 87 5, N:0 4. 7 



Tagen vid Mosselbay under December 1872 och Januari 

 1873, dels i hafsytan och dels i genomdränkt snö på stranden, 

 och dels i mera torr snö i närheten af stranden? -der den, enligt 

 uppgift, ådrog sig uppmärksamhet genom sin förmåga att lysa 

 i mörkret. De till detta slägte hörande båda arterna äro, enligt 

 Boecks iakttagelser, utmärkta genom det starka blåaktiga ljus, 

 «om de vid beröring gifva ifrån sig under det de äro i hafs- 

 vattnet, och hvilket ljus utbreder sig från pannan till bakre 

 ändan af bålen. Denna artens förmåga att lysa under det den 

 låg i snön utvisar, att den äfven i snön var vid lif, ehuru tem- 

 peraturen då en gång var — 25° Cels. i luften och — 10° i 

 snön, och en annan gång — 5,6° i luften och — 3° i snön. Detta 

 bevisar en utomordentlig härdighet emot köld. Dess talrika före- 

 komst i snön vid stranden, dit den af hafvet utan tvifvel blifvit 

 uppkastad, antyder dess stora ymnighet i hafvet, och då den 

 enligt BoECK synes vara sällsynt vid Norges vestra kust, der 

 han endast erhållit ett par exemplar, så är det antagligt, att 

 ■denna art har sitt egentliga hem i den högsta norden. 



Bland de erhållna ganska talrika exemplaren äro både hanar 

 och honor, ehuru de förra äro talrikare, och då det förstnämnda 

 könet är okändt, anser jag mig derom böra yttra några ord. 



Hanen är ungefär af samma storlek som honan, cl. v. s. 

 omkring 4 mill. lång, men af något smärtare kroppsform. De 

 •öfre antennerna eller de af l:sta paret räcka ungefär till midten 

 af stjerten, och den högra eller grip-antennen har, liksom hos 

 ■den andra arten, 20 leder, med ledgången emellan 17:de och 

 18:de, och med de 3:ne yttersta lederna betydligt förlängda. 

 Både hos detta och hos slägtet Pleuromma Claus, äro dessa 

 antenner, med undantag af hanens grip-antenn, karakteristiska 

 derigenom att sista leden är vid spetsen något böjd, och bär 

 vid spetsen ett och strax innanför spetsen ett annat mycket 

 långt borst. Af dess 5 stjertsegment är det 2:dra något längre 

 än det 3:dje, och detta, det 4:de och det 5:te äro sinsemellan 

 ungefär lika. Furcans grenar äro föga längre än det 5:te stjert- 

 segmentet, och ungefär af samma form som hos honan. Af de 



