ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 5, N:0 4. 23 



paa 0stsiden enten blev mindre msegtige eller bevaegede sig med 

 mindre Hurtiglied; hvoraf igjen fulgte en mindre Erosion. 



Endelig ophörer de udpraegede östlandske Dale ved de naevnte 

 Söer; Dalförerne söndenfor Mjösen, Spirillen og Kröderen har 

 nemlig ikke den karakteristiske Dalform som Gudbrandsdalen, 

 Valders og Hallingdal. Hine Söer, med hvilke disse udpraegede 

 Dalförer ender, er maarkelig nok tillige Gramdsen for Brseernes 

 Udbredelse paa et vist Stadium 1 ). Af disse Forhold synes det 

 at fremgaa, at Gudbrandsdalen o. s. v. har faaet sin nuvserende 

 udma^rkede Dalform under Istidens Slutning paa samme Tid, som 

 Mjösen o. s. v. dannedes, og Isbrseen naaede til den nedre Ende 

 af de naevnte Indsöer. 



Den symmetriske Udstraalen af Dale til begge Sider af 

 Höifjeldet kan iagttages hyppigt. 



Fra begge Sider af den Fjeldryg, der i den nordlige Del af 

 den skandinaviske Halvö adskiller Norge fra Sverrige, udgaar 

 der paa norsk Side Dale med Indsöer og Fjorde, og paa den 

 anden Side i Sverrige ligger der en Raekke store Indsöer. Disse 

 Egne har jeg ikke hävt Anledning til at besöge og formaar ikke 

 i Detaillen at gjöre Rede for Forholdene, ligesom det er mig 

 ubekjendt, om Linien mellem den nederste Ende af den lange 

 Rsekke af store Indsöer i det nordlige Sverrige tillige angiver 

 Graendsen for Isbrseernes Udbredelse under et vist Stadium af 

 Istiden, men de rent orografiske Forhold synes at antyde noget 

 saadant. 



Om den symmetriske Optrasden af Indsöer paa begge Sider 

 af Fjeldryggen kan man overbevise sig ved Betragtning af 

 Karterne, ligesom den fremgaar af rent geografiske Beskrivelser, 

 til Exempel af folgende Beskrivelse i Dr. O. I. Brochs Sta- 

 tistisk Aarbog: 



»Sydligst i Tromsö Amt ligger det 6 norske Mil i Retning 

 fra 0st til Vest lange Altevand med Udlöb mod Nord gjennem 

 Barduelven og Maalselven i Malangenfjord og to Mil sydligere 



') Mau sammenligne: »Om Beliggenheden af Morsener og Terasser föran mange 

 Indsöer». 



