14 LINNARSSON, ÖFVERSIGT AF NERIKES ÖFVERGÅNGSBILDNINGAR. 



öfvergångstrakter kan man från palseontologisk synpunkt indela 

 primordialzonen i två hufvudafdelningar, Paradoxidesskiffer ock 

 Olenusskiffer, och hvavdera af dessa åter i ett större eller mindre 

 antal underafdelningar, så äfven i Nerike. Vissa af de under- 

 afdelningar som uppträda i Nerike är© emellertid der så föga 

 utvecklade, att det knappt skulle vara möjligt att särskilja dem, 

 om man ej hade ledning af jemförelsen med andra trakter, i hvilka 

 samma afdelningar äro bättre utvecklade. Bland de öfvergångs- 

 trakter som hittills äro närmare kända visa Vestergötlands den 

 största likheten med Nerikes, och det kan derför vara lämpligast 

 att utgå från Vestergötland, ehuru primordialzonen i Skåne nått 

 sin fullständigaste utveckling. I Vestergötland har jag inom 

 primordialzonen, som der alltigenom utgöres af alunskiffer med 

 inlagrad orsten *), uppställt 5 afdelningar, af hvilka 3 tillhöra 

 Paradoxidesskiffern, 2 Olenusskiffern. Alla dessa afdelningar 

 äro mer eller mindre väl representerade i Nerike, bäst Olenus- 

 skifferns båda afdelningar och den lägsta afdelningen af Para- 

 doxidesskiffern. Den senares båda öfre afdelningar äro deremot 

 inom Nerike ganska ofullständigt utvecklade. — De palseontolo- 

 giska hufvudafdelningarna sammanfalla ej med de petrografiska. 

 Den blågröna skifferleran innefattar blott den lägsta afdelningen 

 af Paradoxidesskiffern. Af alunskiffern är den vida öfvervägande 

 delen att hänföra till Olenusskiffern, men den innefattar äfven 

 de båda öfre afdelningarna af Paradoxidesskiffern. 



I sjelfva skifferleran hafva inga försteningar träffats, men 

 i den i henne inlagrade kalken sökas de sällan förgäfves. Ym- 

 nigast har jag funnit dem vid Vinala och Tomta, mera sparsamt 

 vid Vrana, O. Ryninge, Hjulsta och Edsbergs Sanna. Arternas 

 antal är emellertid ytterst ringa. Allmännast förekomma Para- 

 doxides Tessini Brongn. och Ellipsocephdlus muticus Ang. 

 För öfrigt har jag knappt funnit några mer arter än Liostracus 



1 ) Sä är åtminstone förhållandet på Hunneberg och efter all sannolikhet i södra 

 delen af Falbygden. Vid Carlsfors, nära Billiugens nordspets, uppgaf man, 

 att en blå lera skulle finnas under alunskiffern, men den var ej tillgänglig 

 vid mina besök på stället. 



