28 LINNARSSON, ÖFVERSIGT AF NERIKES ÖFVERGANGSBILDNINGAR. 



I den stora slätt som utbreder sig närmast O., S.O. och 

 S. om de båda nämnda kalkstens- och skifferområdena kommer 

 berggrunden på ytterst få ställen i dagen, men den utgöres 

 efter all sannolikhet af sandsten. De enda ställen i dessa trakter 

 der fast sandsten påträffats äro Backa i Anstå socken, Svin- 

 bron i Vintrosa och Linde i Hardemo, och äfven på dessa 

 ställen har den blifvit i mycket ringa omfång blottad, utom vid 

 Svinbron, der en mera regelbunden brytning och huggning eger 

 rum. På ej obetydliga sträckor N. och V. om Mosjön har 

 emellertid, såsom redan blifvit nämn dt, äfven sandstenen blifvit 

 bortdenuderad, så att urberget kommit i dagen. Kalksten åter- 

 finnes först i Kumla socken. De närmaste fyndorterna för skiffer 

 äro Hjulsta i Hardemo socken och Ostanfall i Viby socken. 



Vid Hjulsta sträcker sig en liten höjd längs landsvägens 

 norra sida. Der voro två små brott upptagna, helt nära h var- 

 andra. Det östligare innehöll en sadelformigt böjd alunskiffer med 

 temligen sparsamma orstensbollar. 1 de öfversta af dessa träf- 

 fades Peltura scarabceoides och Sphcerophihalmus alatus, djupare 

 ned Leptoplastus stenotus. Den sistnämnda arten fann jag 

 icke på något annat ställe i Nerike, men enligt Nathorst före- 

 kommer slägtet Leptoplastus vid Andrarum i de lager som ligga 

 närmast under Pelturazonen. — I öfre delen af det vestligare 

 brottet låg ett tjockt orstenslager, innehållande Olenus gibbosus 

 och Agnostus pisiformis, den förre nästan blott i den öfversta 

 delen, den senare i den mellersta och undre. Under orstens- 

 lagret sågs alunskiffer, men dennas underlag var ej synligt, 

 emedan brottets botten var dold af affall från brytningen. En 

 hög af uppbrutna stenar visade emellertid, att Paradoxidesskiffer 

 möter djupare ned. Bland dem voro nämligen åtskilliga stycken 

 af gröngrå kalk med Paradoxides Tessini — äfven ett full- 

 ständigt, ehuru otydligt exemplar — och Ellipsocephalus mu- 

 ticns. Ett stycke af denna kalksten innehöll äfven ymniga 

 lemningar af Agnostus pisiformis, men af det sätt hvarpå de 

 förekommo framgick tydligen, att de, jemte den mörkare och 

 mera bituminösa kalk i hvilken de voro inbäddade, blifvit ned- 



