ÖFVERSIGT AF K. VKTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1875, N:0 5. 35 



I öster härifrån är fast öfvergångslager blottadt endast på 

 ett ställe, vid Stenkulla. Der är straxt norr om byn ett tem- 

 ligen stort alunskifferbrott, hvilket dock på senare åren ej ar- 

 betats. Skiffern, som stupar lindrigt norrut, innehåller i riklig 

 mängd orsten, hvilken på ett par nivåer tenderar till att bilda 

 sammanhängande lager. De enda försteningar som sågos, äfven 

 i nedersta delen af brottet, voro Peltura scarabceoides och Sphcer- 

 opkthälmus alatus, och den här genombrutna skiffern tillhör så- 

 ledes i sin helhet Pelturazonen. — Öster om Stenkulla fortsätta 

 öfvergångslagren ej långt. Snart möter äfven vid Hjelmarens 

 strand urberg. Möjligt är dock, att sandstenen sträcker sig 

 längre i bottnen af Hjelmaren. 



Norr om det stora skifferfältets vestligaste del reser sig en 

 liten höjd af skiffer och kalk. De fasta lagren hafva ej blifvit 

 blottade mer än i ett par brott vid Vrana, och utsträckningen 

 kan derför ej med någon stön-e säkerhet bestämmas. Temligen 

 säkert är emellertid att sandsten bildar berggrunden i trakten 

 omkring Skyllersta kyrka. På åtskilliga ställen deromkring ut- 

 gör den nästan ensam materialet i gruskullarne. Vid större 

 djup, och på några ställen äfven nära jordytan, äro sandstens- 

 styckena ofta mycket stora och temligen regelbundet lagrade, 

 och om man ännu ej kan anse sig hafva påträffat något alldeles 

 fast lager, så kan man svårligen betvifla, att sådant finnes i 

 närheten. Likaså är sandstenslagret sannolikt att träffa på ringa 

 djup vid Nynäs NN. V. om Vrana. — Närmast Vrana gård är 

 ett kalkbrott, innehållande upptill rödlätt kalk, nedtill glaukonit- 

 kalk med fosforit. Endast i ett hörn af brottet har glaukonit- 

 kalkens undre gräns blifvit blottad. Den hvilar der än på alun- 

 skiffer, än på orsten. — Längre österut är ett större skifferbrott 

 i sluttningen af den höjd på hvilken Vrana ligger. Vid mitt 

 första besök på stället, år 1871, hade man der den fullständigaste 

 genomskärning af skifferlagret som jag funnit pä något ställe i 

 Nerike. Vid mitt andra besök, år 1874, voro de lägsta afdel- 

 ningarna otillgängliga. Emedan de bergarter, af hvilka de bestå, 

 äro dels alldeles oanvändbara dels mindre användbara vid kalk- 



