18 ATTERBERG, OM METALLSYRORNAS FÖRENINGAR. 



gr. bisulfid eller 0,2266 gr. molybden; samt slutligen 0,3679 gr. 

 kaliumsulfat, motsvarande 0,1652 gr. klorkalium. 



I pvoceut: 1. 2. beräknadt. 



Molybden 22,53 23,63 22,32 



Kalium 17,44 16,51 18,18 



Jern 9,32 9,00 8,68 



Ferrocyan- Wolfram. 



Genom att sätta klorvätesyra till de blandade lösningania 

 af kaliumwolframat och ferrocyankalium, det senare saltet i 

 öfverskott, erhölls en brunröd vätska, hvarur inom kort afsatte 

 sig en så voluminös fällning, att vätskan nästan stelnade till 

 ett gelé. Fällningen liknade till färgen jernoxidhydrat. Vid 

 försök att uttvätta densamma gaf den en grumlig lösning, hvarur 

 den dock fäldes med alkohol. Efter någon uttvättning med sprit 

 preparerades den på vanligt sätt, men syntes derunder betydligt 

 förändra färg genom skeende sönderdelning, så att den här nedan 

 anförda analysen å preparatet ej torde kunna betraktas som ett 

 säkert bevis på saltets ursprungliga sammansättning. 



Analysen utfördes genom afrykning med svafvelsyra, då vid be- 

 handling med vatten jernhaltig wolframsyra stannade olöst. Denna 

 vägdes, hvarpå jernoxidhalten åtskiljdes genom smältning med 

 alkalikarbonat. I lösningen bestämdes jern och kalium på vanligt 

 sätt. 0,7224 gr. gåfvo sålunda 0,3604 gr. wolframsyra, 0,0794 

 gr. jernoxid och 0,1564 gr. kaliumsulfat, hvilket gifver propor- 

 tionen W 3 : K 3 : Fe., mellan wolfram-, kalium- och jernhalterna. 

 Af detta resultat kan dock ingen antaglig formel uppställas, 

 hvilket äfven var att vänta pä grund af preparatets sönder- 

 delade tillstand. 



För att pä samma sätt som vid molybden erhålla en alkali- 

 fattigare wolframförening, försattes en wolframsyrelösning med 

 natrium fosfat och derpå med saltsyra i öfverskott. Fosforsyre- 

 tillsatsen möjliggjorde surgöring af lösningen utan att wolframsyra 

 utföll, men wolframsyran öfverfördes samtidigt i metawolframsyra. 

 Derpå tillsattes till lösningen ferrocyankalium, hvarvid vätskan 



