30 ATTERBERG, OM METALLSYRORNAS FÖRENINGAR. 



dast påträffade af antimonoxiden (och vanadinbioxiden). Hvad 

 molybdenföreningarna angår, torde dessa böra betraktas som ett 

 sias anhydrosalter. I afseende på sin sammansättning och sin 

 alkalihalt kunna föreningarna indelas i följande grupper. 



A. Med kalium och jern i proportionen K 3 : Fe. 



2Mo0 3 + Mo °42FeCy 6 + 12H 2 0. 



B. Med kalium och jern i proportionen K 3 :Fe , d. v. s. mot- 

 svarande formeln R 2 K 2 FeCy 6 + R 3 KFeCy 6 . 



(ÜC \M4FeCy 6 + a'H,0 



k B l 



(V °H4FeCy 6 + 60H 2 Q 



(Nb( ^j.6FeCy 6 + ÄO(?) 



C. Med proportionen K : Fe. 



2Mo0 3 + (Mo0 ^ 3 i2FeCy 6 + 20H 2 O 



(U0 ^j2FeCy 6 + arfl 2 

 >J2FeCy 6 + 23H 2 



B ^FeCy 6 + rH 2 0. 



Till denna grupp höra äfven ferrocyanföreningarna af cerium, 

 lantan, didym, yttrium och erbium, hvilka ega den gemensamma 

 formeln 



*'"lFeCy 6 + wH 2 



och vidare Williamsons och Reindels säkerligen identiska 

 jern föreningar eller lösligt berlinerblått samt Reindels kalium- 

 koppar-förening (om sammansättningen är säker), med formlerna: 



F ^}2FeCy 6 + 8H 2 



C ^ 3 l2FeCy 6 + 12H 2 



D. Med proportionen K 4 : Fe ]2 eller K 4 :Fe ir 



(Ti0 ^J6FeCy 6 + 110H 2 O 



(Ti 0) 3 

 K, 



■JJ n riFeCy c + 230 H 2 



