ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1875, N:0 7. 47 



beståndsdelarnes proportioner skilja sig från dein i oceanen. 

 Ännu mycket mer kraftiga och ojemnt fördelade äro de orsaker, 

 som företrädesvis sträfva att rubba hafsvattnets absoluta salt- 

 halt, nemligen afdunstning och nederbörd. Salthalten, af hvilken 

 hafsvattnets egenskaper så väsendtligt bero, varierar likväl i de 

 öppna hafven blott inom ganska trånga gränser — från 3,7 % 

 till 3,3 % enligt Forchhammers medeltal — och icke ens i 

 sådana mer afskiljda hafsvikar under heta zonen, som sakna 

 nämnvärdt flodtillopp, uppgår saltmängden synnerligt högre än 

 till 4 %. De största förändringar, som hafsvattnet är under- 

 kastadt, beträffa dess temperatur, hvilken i öppna hafvet varierar 

 från omkring fryspunkten till ungefär 27°, oaktadt den beständiga 

 utjemning af värmegraden som strömmarne förorsaka. Men huru 

 högt skulle icke i motsatt fall temperaturen stiga under eqvatorn, 

 och hvilken utbredning skulle ej isen under de arktiska regio- 

 nerna uppnå! Man har iakttagit en värmegrad af 35° C. i Röda 

 hafvets vatten, som ändock ej är stillastående; ett vatten således 

 af inemot blodvärme! Hvilka genomgripande förändringar i vär- 

 mets, afdunstningens och nederbördens fördelning, kort sagdt i 

 alla meteorologiska förhållanden skulle ej inträda, om hafsvattnets 

 cirkulation upphörde! 



Strömningarne i oceanen, först uppmärksammade till följe 

 af deras stora betydelse för sjöfarten och sedermera äfven i och 

 för andra praktiska frågor, erbjuda således för den vetenskapliga 

 forskningen ett fält af det mest spännande intresse, i det de 

 bilda ett hufvudmoment i vår planets allmänna fysikaliska för- 

 hållanden. Det rika material af observationer, som i detta ämne 

 under många år blifvit samladt, är likväl ännu ej tillräckligt 

 för en exakt kännedom af hafsströmmarnes förlopp, långt mindre 

 för en tillförlitlig förklaring af deras orsaker. Svårigheterna i 

 sistnämnda hänseende ökas i mån af de beträffande strömmarnes 

 utsträckning, i det mängden af de inflytelser, som behöfva tagas 

 i beräkning, växer på samma gång som möjligheten för någor- 

 lunda liktidiga observationer på olika delar af deras område 

 förminskas. För de fria oceaniska strömmarne bli svårigheterna 



