62 EKMAN, OM HAFSSTRÖMMARNE. 



händelser att nivåen för en viss salthalt måste vara beroende 

 af vattenståndet i fjorden utanför. Ty den inlöpande botten- 

 strömmen måste slutligen upphöra der, hvarest elfvens bredd 

 och djup ej längre lemnar rum för 2 motsatta stommar, och 

 denna punkt måste i viss mån flytta sig fram och åter i och 

 med nivåförändringarne i saltsjön. Ju högre dessutom vatten- 

 ståndet är i denna, desto tjockare måste det inlöpande lagret 

 af saltvatten på bottnen blifva och desto längre bör det kunna 

 framtränga i elfven, innan det bringats att försvinna genom in- 

 verkan af den ofvanpå utflytande sötvattenströmmen. 



Djup 



fainm 



Nedanför elfmvnnineen. 



5 Aug. 

 Dynan. 

 18800 



18,7 7 



5 Aug. 



Knippel- 

 holraarne. 



14000 



16,07 



5 Aug, 



Elfsborg. 



10000 



14,30 



5 Aug. 

 Audal. 

 6000 



17,2S 



5 Aug. 



Hästevik. 



1500 



9,15 



O f v a n - 



5 Aug. 



Koda sten. 



3000 



5,59 



19,44 



20,13 



17,08 



18,53 



17,80 



20,2 6 



20,48 



21,16 



20,9 7 



21,16 



19,48 



20,85 



20,69 



21,10 



21 ; io 



21,51 



21,44 



21,07 



20,8 9 



21,56 



20, 9 1 



21,76 



21,93 



22,59 



Det mest påfallande resultat, som visar sig vid betraktande 

 af denna tabell, är att på bottnen af Göta elf framgår en ström 

 af salt vatten, som ej upphör förr än | mil ofvanför elfvens 

 mynning, och der ännu har en saltbalt af 2 %, oaktadt dess 

 mäktighet pä nämnda punkt blott utgör högst 2 fot. Då jag 

 den 9 Augusti 1869, således på alldeles samma årstid, under- 

 sökte salthalten vid Vinga fyr, fanns den på två famnars djup 



» 

 vara 2,2 %; den var då i Marstrands hamn pä ytan 1,83, och 



