ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1875, N:0 7. 67 



inåt land, skola måhända sakförhållandena vid slutet af botten- 

 strömmen visa sig annorlunda. 



Hvad åter ytströmmen beträffar, så ökas dess salthalt oupp- 

 hörligt i mån som den upptager partiklar från bottenströmmen. 

 Vi finna att denna tillväxt i det stora hela taget sker småningom 

 och oupphörligt, och kunna deraf med allt skäl sluta att botten- 

 strömmen ej vänder om sin riktning plötsligt och först mot 

 slutet, utan småningom och under hela vägen, liksom om man 

 från en mångdubbel dukpacke tillbakarullade det ena lagret efter 

 det andra. Ytströmmens reaktion på bottenströmmen måste 

 vara lifligast der, hvarest flodbäddens vidd undergår större för- 

 ändringar. Vi finna ock i öfverensstämmelse dermed att dess 

 tillväxt i salthalt för 1000 fot är störst på området mellan 

 Lindholmen och Pölsebo, der en starkare sammandragning af 

 flodens bredd finnes. Af saltförhållandena kan man för öfrigt 

 sluta att ytströmmens djnp mellan Hisingsbron och elfmynningen 

 utgör emellan 1 och 2 famnar, men att dess djup i Elfsborgs- 

 fjorden är mindre än 1 famn. 



Men ytströmmen tillväxer ej blott till dess salthalt, utan 

 äfven till dess vattenmassa i den mån den med sig införlifvar 

 delar af bottenströmmen. För att ge en bättre föreställning om 

 huru härmed förhåller sig har jag anfört nedanstående beräkning 

 öfver elfvattnets halt af hafsvatten ofvanför mynningen. Den 

 visar huru många volyms-^ elfvattnet innehåller af sådant salt- 

 vatten, 18m träffades på 17 fots djup 3000 fot ofvan elfmyn- 

 ningen; talen äro beräknade af de beträffande vattnens klorhalter, 

 hvarvid det varit onödigt att fästa afseende på den lilla klor- 

 halten, som elfvattnet före blandningen innehåller. Det är klart 

 att den sålunda beräknade hafsvattensprocenten blir den minsta 

 möjliga, som elfvattnet på en viss punkt upptagit. Ty något 

 saltare vatten än det på 17 fots djup har ej kunnat komma in 

 i de ofvanför liggande delarne af elfven; men deremot har elf- 

 vattnet mycket väl kunnat blanda upp sig med ett mindre salt 

 vatten från bottenströmmens öfre lager, i hvilket fall således en 



