74 EKMAN, OM HAFSSTRÖMMARNE. 



i motsatt riktning, så skall denna sednare ström kunna blifva 

 ganska betydande. Man har således här en kraft, som står i 

 full motsvarighet till den åstadkomna effekten, och man kan 

 vidare med full visshet säga, att den ifrågavarande kraften 

 måste blifva till mycket stor del använd just på att åstad- 

 komma denna effekt. Då nemligen en flod från det lutande 

 planet af dess flodbädd glider ned i hafvet, måste dess undre 

 yta meddela sin rörelse åt de hafsvattenspartiklar hvarmed 

 den kommer i beröring, hvilka i deras tur öfverföra rörelsen 

 på andra etc; flodströmmens lefvande kraft öfvergår sålunda 

 småningom på en allt större vattenmassa som rör sig med allt 

 mindre hastighet. Men de vattenpartiklar, som sålunda ständigt 

 af floden sättas i rörelse i riktning från land, måste oupp- 

 hörligt ersättas af andra, som tillströmma utifrån i riktning 

 mot land. Det är häri som vi måste söka den egentliga or- 

 saken till bottenströmmen så väl vid Norrströms utlopp, som 

 i Göta elf. Vi hafva sett hvilka stora mängder af saltvatten, 

 som redan ofvanför mynningen af denna sednare flod ständigt 

 utföras med elfvattnet. Tänkom oss för ett ögonblick, att elfven 

 uttorkat och att stillastående hafsvatten fyllt flodbädden så långt 

 det kunnat nå. Låt nu elfven åter börja att flöda, hvad kom- 

 mer då att inträda? Jo, på hela den sträcka, der elf bädden ej 

 är rymligare än som behöfves, för att lemna rum åt sötvattens- 

 massan, kommer hafsvattnet att bortträngas helt och hållet; men 

 i närheten af mynningen, der djupet och vidden äro tillräckligt 

 stora, kommer strömmen att flyta framåt på en bädd af hafs- 

 vatten. Elfvattnet måst då meddela sin rörelse åt detta och 

 utföra sådana massor deraf till fjorden, som vi hafva sett att 

 den för närvarande gör, och fortsätta med denna verkan långt 

 ut i Elfsborgsfjorden. De så bortförda massorna måste ersättas 

 af andra, som inströmma frän djupet mot fjordens innersta för- 

 trängning, der småningom höja sig mot ytan och sedan fortsätta 

 deras väg så långt in i elfven som erfordras, för att det upp- 

 komna tomrummet skall fyllas. 



