ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1875, N:0 7. 85 



hafsvatten, för att kunna nedsjunka till den nivå, som de spec. 

 vigterna föreskrifva, och således redan dervid en åt alla håll 

 utgående ström förorsakas; det af solen uppvärmda vattnet kan 

 deremot intaga sin behöriga nivå utan någon sådan förflyttning. 

 De vidare följderna af sötvattnets högre nivå blifva deremot så 

 fullkomligt analoga med dem af det uppvärmda vattnets, att jag 

 för att undvika onödiga upprepningar förbigår dem. 



Ar tillförseln af meteorvatten till något område af hafvet 

 beständigt större än till andra närliggande, så bör följaktligen 

 en konstant ytström utgå från detta område, åtföljd af de öfriga 

 verkningar, som en sådan medför. Med afseende på frågans all- 

 männa natur ar det dervid likgiltigt om vattnet tillföres i form 

 af regn, flodvatten eller is; men den verkan som floderna utöfva, 

 särskildt på mer afstängda delar af hafvet, förtjehar dock af 

 flera skäl att närmare betraktas. 



Der ett sådant mer afstängdt hafsbäcken, hvars tillopp af 

 flodvatten är stort i förhållande till afdunstningen, står i för- 

 ening med hafvet, herrskar enligt regeln en utgående ström på 

 ytan och en ingående, saltare på djupet. Maury vill förklara 

 denna dubbelström så, att det utanför hafsbäckenet befintliga 

 hafsvattnet skulle till följe af dess större spec. vigt drifva undan 

 det utspäddare och lättare vatten, som befinner sig innanför 

 mynningen, hvilket i sin tur skulle flöda ut öfver det förra. 

 Meyer har i fråga om Östersjön antagit samma förklaring till 

 strömmarne i Sundet, Bältena och sydvestra delen af Östersjön. 



Låt oss med afseende på denna vigtiga fråga först tänka 

 oss det enklare fallet af en flod, som utmynnar i en smal hafsvik. 



Vi antaga, att aa, fig. 5 är horisontalplanet, hvari vikens yta 

 från början befann sig, och att abc är en sötvattensmassa, som 

 af floden, hvars mynning är någorstädes vid b, blifvit nedförd i 

 vikens 'inre del. Om nämligen Maurys teori skall kunna till- 

 lämpas, så måste tydligen sötvattnet bilda ett djupare lager 

 närmare flodmynningen än längre derifrån; eljest vore en tryck- 

 differens mellan vattenpelare af olika spec. vigt icke möjlig. Vi 

 antaga derföre ett kilfonnigt afsmalnande lager af sötvatten, så 



