92 EKMAN, OM HAFSSTRÖMMARNE. 



utan äfven i viss mån nedåt, kommer den att ega en tendens 

 att mer och mer draga sig under ytan, om och endast mycket 

 långsamt. Antingen nu strömmen sålunda förmår fortgå ett 

 kortare eller ett längre vägstycke, allt efter olika lokala för- 

 hållanden, så är tydligt att den genom stöt och friktion skall 

 sätta andra vattenmassor i rörelse. Friktionen kommer att verka 

 icke blott utmed strömfårans undre yta, utan äfven utmed dess 

 sidor, och, för så vidt den slutligen skänker sig under vattnet,, 

 äfven utmed dess öfre yta. Genom sidofriktionen kommer den 

 att framkalla en .hvirfvelrörelse i det angränsande vattenområdet 

 af samma slag som den, hvilken eger rum der en flodbädd 

 har någon större utvidgning, fast här långsammare och vid- 

 sträcktare. De vattenpartiklar, som bortföras i strömmens rikt- 

 ning genom friktion mot dess undre yta, måste också ersättas 

 af andra, hvilka tillströmma på den väg, som erbjuder minsta 

 motståndet; de kunna således tillföras nedifrån, men äfven i mån 

 af insjöns form och djup från ömse sidor af strömmen. I alla 

 händelser kommer det omgifvande vattnet på alla punkter af den 

 väg, som strömmen tillryggalägger, att genom tillströmning från 

 ytan och sidorna ersätta ett mycket stor eller större delen af 

 det vatten, som af strömmen bragts i rörelse, och särdeles i 

 flodmynningens närhet, der djupet vanligen är litet, finner vattnet 

 lättare sin väg tillbaka i form af sidohvirfvel än i form af 

 bottenström. 



Helt annorlunda måste alla dessa förhållanden gestalta sig 

 der sött vatten utflödar i hafvet. På grund af vattnens olika 

 tyngd kan flodvattnet ej der bibehålla sin ursprungliga riktning; 

 det kommer nemligen att intaga en högre nivå än hafsvattnet,. 

 och derföre undantränga och öfverflöda detta, och således att 

 utbreda sig åt sidorna i mån som det framflyter och utrymmet 

 vidgas. Dess friktion mot hafsvattnet kommer då endast att 

 ske medelst dess undre yta, och det kominer följaktligen att 

 sätta hela den underliggande hafsytan i strömning utåt. Det 

 bortförda hafsvattnet kan derföre endast ersättas genom en in- 

 gående strömning under den utgående; äfven det hafsvatten, som 



