96 EKMAN, OM HAFSSTRÖMMARNE. • 



än den hastigare strömmens eget vatten, men lättare än vattnet 

 utanför samma ström. Det nedsjunker derföre ständigt mot 

 den lättare strömmens botten, men ej under densamma. Sålunda 

 underhålles inom strömmen, under det den skrider framåt, en 

 cirkulation genom hela dess massa, som ständigt utjemnar den 

 olikhet i vattnets beskaffenhet, som uppkommer i lagrens berörings- 

 ytor l ). Ar den tyngre strömmen den hastigare, hvilket man kan 

 få se t. ex. vid Bohuskusten, då stark strömning i hafvet sätter 

 förbi massor af sötare vatten, som stå instängda emellan, hafs- 

 strömmen och landet, så blir förhållandet motsatt: hafsström- 

 mens beröringsyta med sötvattnet kommer då i en uppstigande 

 rörelse, emedan den upptager lättare vatten, och cirkulationen 

 går i omvänd riktning. Blåser det för tillfället, så förundrar 

 man sig att se hafsströmmens yta närmare strömgränsen mycket 

 slät relativt till den omedelbart angränsande ytan af sötvattens- 

 lagret. Den naturliga förklaringen är den, att på detta område 

 af hafsströmmen uppstiga ständigt nya vattenmassor från djupet, 

 hvilka ännu ej erhållit någon vågrörelse genom vindens inverkan. 

 Härmed lemnar jag frågan om nederbördens inflytande på 

 hafvets rörelser. Jag tror mig hafva visat att orsaken till de 

 strömmar, som den i hafvet uppväcker, icke är att söka i tyngd- 

 skilnaden mellan vattenlager af samma nivå men olika utspäd- 

 ningsgrader, utan i tryckskilnaden mellan vattenlager af olika 

 nivå, och att det dervid icke är det tyngre vattnet som undan- 

 drifver det lättare, utan tvertom. Det söta vattnet, afdestilleradt 

 från hafvet genom solvärmets inverkan, har blifvit bragdt till 

 högre nivåer; utgjutet i hafvet igen, bibehåller det på grund af 

 dess ringare spec. vigt en högre nivå än detta, så länge tills de 

 strömmar, som deraf blifva en följd, hafva utjemnat sig. Det 

 arbetsförråd, som solstrålarne nedlagt i den upplyftade vatten- 

 ångan, öfverföres i hafvet till mekaniskt arbete, för så vidt det 



*) Sannolikt har man i denna inre cirkulation att söka den väsentliga orsaken 

 till vissa frisväfvande hafsströmmars benägenhet att spalta sig efter deras 

 längdriktnig i nya strömmnr, en företeelse hvilken som bekant är särdeles 

 vackert utbildad hos Golfströmmen. 



