ÖFVER.SLGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖllHANDLINGAlt 187 5, N:0 7. 103 



den måste äfven väsendtligt bero af hafsytans beskaffenhet. Ar 

 ytan jemn, så nedtränger solvärmet djupare, är den upprörd, så 

 qvarhålles en större del deraf i ytlagret; i förra fallet förbrukas 

 solvärmet mera till hafsvattnets uppvärmning och utvidgning, i 

 sednare fallet mer till ångbildning, och således måste vindens 

 medelstyrka äfven i detta hänseende utöfva ett inflytande på 

 hafvets uppvärmning så väl som på afdunstningens storlek. 



Vid beräkning af den absoluta värmemängd, som tillföres 

 hafvet, vore det otvifvelaktigt ett stort fel att förbise luft- 

 värmet; då man betänker luftlagrens hastiga ombyte öfver 

 hafsytan, samt att både det värme, som solstrålarne qvarlemna 

 i luften och det, som i luften frigöres, när det afdunstade 

 vattnet åter kondenseras, till stor del föres till hafsytan genom 

 vindarne, så inser man att en betydlig qvantitet af det genom 

 afdunstningen förlorade värmet åter måste på denna väg ersättas. 

 Att jordens egen värme skulle med någon nämnvärd qvan- 

 titet kunna bidraga till hafsvattnets uppvärmning är osannolikt; 

 men det vatten, som floderna medföra från kontinenternas yta 

 är i allmänhet varmare än hafsvattnet. Slutligen kominer rö- 

 relsens omvandling till värme hafvet till godo på många sätt. 

 Hvarje regndroppe, som faller på dess yta, måste frigöra en viss 

 värmemängd i det ögonblick dess fallhastighet upphäfves. De 

 strömmar, som cirkulera i hafvet, hejdas oupphörligt i deras 

 rörelse genom friktionsmotstånd af många slag. Hela den ofant- 

 liga kraft, som åtgår för att motväga dessa motstånd, öfvergår 

 således i hafvet till värme; men denna kraft härrör till största 

 delen från det värme, som hafvet genom afdunstningen förlorat. 

 Den lefvande kraft, som vindarne innehålla, bringar hafvet i våg- 

 rörelse; men när vågorna kommit till hvila, återstår som en 

 följd af denna rörelse en värmemängd, hvilken hafvet till stor 

 del måste hafva behållit 1 ). Att närmare beräkna den värme- 



stod högre än 30° öfver horisonten, men att den vid solhöjder af 7° och 

 derunder uppgick till 40 å 68 % af den nedstrålade värmemängden. 

 ä ) Till grund för de åsigter jag här sednast framställt har legat ett föredrag 

 af Prof. E. Edlund, »Om naturkrafternas verkningar, betraktade från den 



