106 EKMAN, OM HAFSSTRÖMMARNE. 



men med ett efter årstiderna i viss mån vexlande läge, måste 

 «tt område finnas, der de krafter, som i motsatta riktningar 

 sträfva att förändra hafvets nivå, hålla Ii varan dra i jemnvigt; 

 a,f stort intresse för kännedomen af hafvets förhållanden borde 

 vara att veta, genom hvilka latituder detta sednare område går; 

 for- närvarande kan tydligen ingenting med någon säkerhet derom 

 sägas. Med visshet kan man emellertid påstå, att afdunstningen 

 måste för en stor del af oceanen hafva det öfvervägande inflytandet 

 på höjden af dess nivå. Den sänkning af ytan, som derigenom 

 uppkommer, hvad inverkan skall den utöfva på hafvets rörelse? 



Jag måste här fästa uppmärksamhet på tvä hufvudpunkter, 

 hvilka, så enkla de än äro, likväl äro allt för vigtiga för att 

 få förbigås. Den ena är att hafsvattnet förlorar i hydrostatiskt 

 tryck genom vattnets afdunstning ojemförligt mer, än hvad det 

 vinner genom salthaltens stegring, och att således det hydro- 

 statiska trycket på ett starkare afdunstande område blir mindre 

 än på ett område med svagare afdunstning. Den' andra är den, 

 att starkare afdunstning på ett område upphäfver den hydrosta- 

 tiska jemnvigten, i förhållande till angränsande delar af hafvet, 

 för alla nivåer från ytan ända ned till bottnen. Så var icke 

 förhållandet, då hafvets nivå ändrades genom uppvärmning eller 

 nederbörd; i det ögonblick då ytvattnet blifvit uppvärmdt, eller 

 det utspädda vattnet ställt sig i jemnvigt med det öfriga hafs- 

 vattnet i mån af dess spec. vigt, herrskade jemnvigt i de vatten- 

 lager, som befunno sig djupare än den gräns, till hvilken för- 

 ändringen genom värme eller utspädning kunnat sträcka sig. De 

 strömmar, som derigenom föranleddes, blefvo derför ytströmmar, 

 begränsade till deras djup, men hvilka föranledde bottenströmmar 

 eller sidoströmmar genom mekanisk reaktion; blott i någon ringa 

 mån förorsakades äfven underströmmar derigenom, att vatten 

 behöfde tillströmma för att ersätta höjdskilnaden mellan det 

 tyngre och lättare vattnet, i mån som det sednare rann undan. 



Om vi tänka oss att hafsvattnet inom ett område likformigt 

 fördunstar, men att ingen afdunstning eger rum på kringliggande 

 områden, så är deremot tydligt att det motstånd, som vatten- 



