130 EKMAN, OM HAFSSTRÖMMARNE. 



menar Carpenter, förmå att genom exi[»vis a tergo» drifva det 

 varma vattnet upp mot de polära regionerna, utan detta åstad- 

 kommes genom en »vis a fronte», nemligén genom det ständiga 

 nedsjunkandet af det derstädes afkylda ytvattnet. 



Dr Carpenter anger ej denna teori som ny, för så vidt 

 den grundar den oceaniska cirkulationen på förändringar af vatt- 

 nets temperatur, utan medgifver att den redan blifvit uttalad 

 af Maury och andra, och särskildt redan år 1847 till sina 

 grunddrag angifvits af Professor Lenz i Petersburg; han för- 

 behåller åt sig blott att han fullständigare utvecklat och genom- 

 fört densamma. I sjelfva verket borde det äfven ej vara be- 

 liöfligt att här upptaga den till närmare granskning, eftersom 

 den träffas af samma invändningar, som jag redan anfört mot 

 Maurys teori. För att emellertid ännu tydligare framhålla de 

 åsigter om orsakerna till hafsströmmarnes uppkomst, som jag 

 sökt utveckla i det föregående, må jag med anledning af Dr 

 Carpenters förklaringssätt tillägga ännu några ord. 



Man måste göra en väsendtlig skilnad mellan sådane stör- 

 ningar af vattenpartiklarnes jemnvigtsläge, hvarvid jemnvigten 

 blifvit rubbad blott till ett visst djup, och sådane, der den blifvit 

 rubbad ända till bottnen. Låt oss tänka oss följande två fall: i 

 l:a fallet, att ytan af någon del af oceanen, som till ett visst djup 

 innehöll varmt vatten, stode i jemnhöjd med ytan af en annan 

 del, som blott innehöll kallt; jeinn vigtsläget vore då stördt ända 

 till bottnen. I 2:a fallet föreställa vi oss, att den del af ocea- 

 nen, som upptill innehölle varmt vatten, intoge en så mycket 

 högre nivå i förhållande till den, som blott innehölle kallt, att 

 tyngderna af de vätskepelare, som befunne sig öfver samma djup- 

 nivå, balancerade hvarandra; i detta fall vore jemnvigtsläget blott 

 stördt till ett visst djup, nemligén till det djup, hvartill det varma 

 vattnet på det ena området sträckte sig. I intetdera af dessa 

 fall skulle vattenlagren kunna bibehålla deras ställning. 1 första 

 fallet skulle genom en rörelse i oceanens hela massa det varma 

 vaettenlagret upplyftas. I sednare fallet skulle genom en rörelse, 

 som hufvudsakligen försigginge i ytlagren och hvars egentliga 



