ÖFVEBSIGT AF K. VET ENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 5, N:0 7. 133 



Men nu hafva vi verkligen just för dessa områden af hafvet en 

 »vis a fronte», som mäktigt måste befordra polarvattnets till- 

 strömning, nemligen afclunstningen mellan tropikerna, hvarigenom 

 vattnets jemnvigtsläge opphörligt rubbas ända ned till oceanens 

 botten. Egendomligt nog synes emellertid ingen någonsin hafva 

 tagit afdunstningens möjliga inflytande på hafvets rörelser i all- 

 varligt öfvervägande. 



Med afseende på Golfströmmen anför Dr Carpenter åt- 

 skilliga skäl, hvarmed han vill bevisa, att den blott kan hafva 

 ringa betydelse för den förmildring af det nordvestra Europas 

 klimat, som man tillerkänt den af gammalt. Då Dr Carpenter 

 emellertid förbisett ytströmmars egenskap att framdrifvas på 

 grund af högre nivå, samt att oupphörligt utsvälla till deras 

 massa till följe af vatten, som de med sig införlifva i de om- 

 råden der de draga fram, under det de alltmer förlora i tydlig 

 yttre begränsning, så synas de åsigter han i nämnda hän- 

 seende uttalat åtminstone förtjena en vidare granskning innan 

 de antagas. Att emellertid en ofantligt stor del af den värme- 

 mängd, som den ifrågavarande strömningen tillför de nordliga 

 trakterna, måste hafva meddelats densamma efteråt, sedan den 

 såsom skarpt begränsad ström lemnade Florida-passet, är na- 

 turligtvis en obestridlig sanning. 



Hvad slutligen beträffar den cirkulation, som eger rum 

 mellan oceanen och såclane afstängda hafsbassiner. som Medel- 

 hafvet och Östersjön, så ställer sig Dj Carpenter så helt och 

 hållet på samma ståndpunkt som Maury, att det vore öfver- 

 flödigt att derom yttra annat, än hvad jag på de beträffande 

 ställena i denna afhandling redan derom anfört. 



Ett fel, som Dr Carpenters teori delar, för så vidt jag vet, 

 med alla föregående sädane, är dess ensidighet. För min del har 

 jag svårt att förstå den benägenhet, som så många naturfor- 

 skare, hvilka sysselsatt sig med frågan om hafvets cirkulation, 

 hafva visat, att vid förklaringen af densamma lägga uteslutande 

 vigt på en enda inverkande omständighet, då likväl ögonsken- 

 ligen många krafter inverka och hvarje sådan nödvändigtvis 



