ÖPVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 5, N:0 8. 9 



blifvit bevisadt, nemligen då l x = I och l x = /. Det kan dock 

 ådagaläggas, att detsamma är generelt giltigt. 

 Eqvationen (1) kan skrifvas under formen: 



Ii l x i 



+ -p±-. = 2eGi 



/, — i, / 



Gw är oberoende af de respektive strömstyrkorna, äfvensom 

 af motstånden l och l v Det är tydligt, att i måste vara samma 

 funktion af I x — i x och / , som i x är af I — i och l x . Man kan 

 således skrifva i = F(I X — i x , l) och i x = F(I — i, l x ), hvarest 

 F är funktionstecknet. Det är dessutom att märka, att man 

 genom förändring af de elektromotoriska krafterna kan gifva åt 

 I x — i x hvilket värde som helst med bibehållande af ett visst 

 värde på 1 — i. Dessa båda strömstyrkor kunna således göras 

 oberoende af hvarandra. De båda motstånden l och l x äro na- 

 turligtvis äfven af hvarandra oberoende. Skall således summan 

 af de båda termerna i venstra membrum ständigt förblifva oför- 

 änderlig, oberoende af de variabla, så följer häraf, att hvar och 

 en af dessa två termer måste vara lika med en och samma 

 konstant, och att denna är lika med aGw. De generela ut- 

 trycken för de båda induktionsströmmarne blifva således: 



U = eGw(Ii — *Y) oc ^ ^i*i — sGw(I — i) .... (5). 

 På samma sätt får man ur eqvationen (2): 



li 2 = tGiv{I v + i 3 ) och l x i z = eGw{I + i 2 ) . . . (6). 



Om man i eqvationen (1) gör i x = 0, så blir induktions- 

 strömmen i x ensam i ledningsbanan B. Detta är således det 

 vanliga induktionsfallet, då en ström /inducerar i en närliggande 

 ledare. i x är den primära induktionsströmmen och i induktions- 

 strömmen af andra ordningen. 



Man har i det första induktionsfallet Ii = t,Gw(I x — i x ). 

 Om nu ij göres mindre än ^,, så ser man häraf att i förändrar 

 riktning. Så länge / 1 >^ 1 , så går induktionsströmmen i i motsatt 

 riktning mot 1. Då I x göres lika med noll, så gå således / och 

 i samma riktning. Den strömstyrka, som inducerar i ledningen 

 Z?, då I x = 0, är således i sjelfva verket I + i. Induktions- 



