15 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps- Akademiens Förhandlingar, 1875. N:o 8. 



Stockholm. 



Bidrag till kännedomen om vindförhållandena i de 

 Spetsbergen omgif vande delarne af Norra Ishafvet. 



Af AUG. WlJKANDER. 



TMeddeladt den 13 Oktober 1875.1 



Den stora regelbundenhet i de meteorologiska förhållandena, 

 som de tropiska trakterna förete är redan uti de tempererade 

 zonerna försvunnen, men oregelbundenheten och den hastiga för- 

 änderligheten ökas ändå vida mera vid inträdet i polartrakterna. 

 Redan Martin x ) berättar i redogörelsen för sin resa till Spets- 

 bergen i medlet af förra århundradet, huru »uppe i de Nordiska 

 hafven vinden är ganska ostadig: den ena stunden blåser gräseligen; 

 den andra är hel stilla lugnet». Den med förhållandena i dessa 

 trakter särdeles väl bekante hvalfiskfångaren Scoresby 2 ) påpekar, 

 huru vi finna vindens oregelbundenhet ökad och dess obetydliga 

 utsträckning i ögonen fallande, då vi närma oss polen. Storm och 

 lugn vexla utan föregående varning och nästan utan förmedlad 

 öfvergång. Starka vindar blåsa på ett ställe, under det att på 

 ett kort afstånd deras styrka är betydligt svagare. På den ena 

 sidan af ett isfält råder en häftig sydlig storm, utan att kunna 

 få öfverhanden öfver den svaga vind, som blåser ned från isen. 

 Skepp inom synhåll kunna ses vara utsatta samtidigt för alla 

 möjliga slags vindar. Orsaken till dessa tvära omkastningar 

 utgöres af de skarpa temperatur- och fuktighets-ändringar, som 

 framkallas af motsatsen mellan ismassorna och det öppna hafvet. 



') K. Vet.-Akad. Handl. 1758, Bd. XIX: Meteorologiska observationer, gjorda 



på en resa till Spetsbergen af Anton Rolandson Martin, pag. 311. 

 2 ) Scoresby : An account of the Arctic Regions I: 397. 



