ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 5, N:0 9. 7 



punkten af stålmagnetens ändplan anbringadt rundt hål. Dä 

 man önskade, att magneten skulle rotera tillsammans med 

 messingsröret, sköts en korkring i det ringformiga rummet emellan 

 magneten och röret; ville man åter, att magneten skulle stå 

 stilla, under det att röret roterade ensamt, så fastklämdes den 

 öfra ändan af magneten i en fast hållare af trä. Observatio- 

 nerna visade, att den induktionsström, som erhölls då messings- 

 röret försattes i rotation, gick i samma riktning antingen mag- 

 neten stod stilla eller roterade tillsammans med röret. Båda 

 strömmarne voro ock af samma styrka. I det ena fallet nem- 

 ligen erhölls ett utslag af i medeltal 80 skaldelar och i det 

 andra af 81 skaldelar. De therm oelektriska strömmar, som 

 uppkommo deraf, att röret något uppvärmdes genom fjädrarnes 

 släpning, kunde lätt frånskiljas, emedan dessa icke ändrade rikt- 

 ning, då rotationen vändes om åt motsatt håll. Detta försök 

 bekräftade således det resultat, hvartill PlüCKER kommit 1 ). 



Med tillämpning af den gängse föreställningen om det fy- 

 siska förloppet vid den unipolära induktionen borde resultatet 

 af PlüCKERS försök hafva utfallit på följande sätt: Den slutna 

 induktionsbanan utgjordes här af galvanometertråden och koppar- 

 cylindern. Om cylindern roterade och magneten var i hvila, 

 kunde denne senare anses vara fast förbunden med den lika- 

 ledes stillaliggande galvanometertråden. Induktionen ägde såle- 

 des enligt detta föreställningssätt rum i kopparcylindern. Då 

 deremot magneten och kopparcylindern roterade med samma 

 hastighet åt samma håll, kunde dessa anses vara fast förbundna 

 med hvarandra, och induktionen skulle då ega rum i galvano- 

 metertråden. Men dessa två induktioner gå enligt det före- 

 gående åt motsatt håll. Strömmen borde således hafva ändrat 



') I Hr Wiedemans verk: Die Lehre vom Galvanismus und Elektromagnetismus. 

 2:dra uppl , 2:dra bandet, 2:dra afdeln. sid. 40 finnes felaktigt uppgifvet, att 

 den induktionsström, som uppkommer, då magneten hålles fast och cylindern 

 ensamt roterar, går i motsatt riktning mot den ström, som uppstår, då båda 

 rotera tillsammans. Emedan denna uppgift stod i strid med hvad den af mig 

 framstälda theorien fordrade, gaf detta mig anledning att rådfråga Plückeks 

 originalarbete, då misstaget genast upptäcktes. 



